Дата документу 16.11.2017 Справа № 554/7518/17
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/7518/17

Іменем України Провадження № 2/554/3510/2017

16 листопада 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді - Шевської О.І.,

при секретарі - Дроздові Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визначення часток співвласників земельної ділянки, визнання права власності в порядку спадкування,-

у с т а н о в и в:

До Октябрського районного суду м. Полтави звернулася позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визначення часток співвласників земельної ділянки, визнання права власності в порядку спадкування, та прохала суд визначити частки у спільній сумісній власності на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.. 8 Березня, 19 кадастровий номер 531013700:15:015:0191 по 1/4 частині кожному з її співвласників, а саме: за ОСОБА_5 , який помер 24 травня 2013 року 1/4 частина, за ОСОБА_1 1/4 частина земельної ділянки, за ОСОБА_2 - 1/4 частини земельної ділянки, за ОСОБА_3 ? частини земельної ділянки .У порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини земельної ділянки , що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.. 8 Березня, 19 площею 0,1000 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 531013700:15:015:0191 , після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер 24.05.2013 року.

Позивач та його представник до суду не зявився, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити.

Відповідачі до суду не зявилися, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували..

Третя особа до суду не зявилися, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначили, що проти задоволення позову не заперечує.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу та її чоловікові ОСОБА_5 па підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 12.03.1987 року виданого Першою Полтавською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації 24.03.1987 року належало 3/10 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель , що знаходиться в м. Полтаві по вул.. 8 Березня, 19.

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 678745 від 31.05.2010 року земельна ділянка у м. Полтаві по вулиці 8 Березня, 19 площею 0,1000 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер :15:015:0191 перебуває у спільній сумісній власності: ОСОБА_5, ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3.

24 травня 2013 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Центральним ВДРАЦС реєстраційної служби Полтавського МУК) 27 травня 2013 року Серія І-КЕ№ 246041.

У визначений законом шестимісячний строк позивач не зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але звернулися сини померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а позивач прийняла спадщину своїми фактичними діями, оскільки проживала разом із спадкодавцем.

07 липня 2017 позивачу відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по вулиці 8 Березня, 19 у м. Полтаві, оскільки вона перебуває у спільній сумісній власності і частки співвласників не визначені.

На даний час визначити частки неможливо, оскільки один із співвласників помер.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У вілловілності ло ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюеться співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про прядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї часті вільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користують ним спільно.

Згідно ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду.

Відповідно до ст. 1218, ст. 1226 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальний підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Згідно до п. 5постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь- які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Згідно ст. 1216 ЦК України, - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності.

Суд, враховуючи вищевикладене прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10, ч.4 ст. 174,ст.ст. 212,215 ЦПК України, ,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визначення часток співвласників земельної ділянки, визнання права власності в порядку спадкування - задоволити у повному обсязі.

Визначити частки у спільній сумісній власності на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.. 8 Березня, 19 кадастровий номер 531013700:15:015:0191 по 1/4 частині кожному з її співвласників, а саме: за ОСОБА_5 , який помер 24 травня 2013 року 1/4 частину земельної ділянки, за ОСОБА_1 1/4 частину земельної ділянки, за ОСОБА_2 - 1/4 частину земельної ділянки, за ОСОБА_3 ? частину земельної ділянки .

У порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини земельної ділянки , що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.. 8 Березня, 19 площею 0,1000 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 531013700:15:015:0191 , після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер 24.05.2013 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І.Шевська