Справа № 159/3654/17
Провадження № 2/159/1188/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, яка продовжує навчання,

встановив:

27.09.17 р. позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти (кошти) на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка продовжує навчання, у розмірі 30 % всіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення навчання. Зазначає, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.07.91 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей, одна з яких - ОСОБА_3 - є повнолітньою. Остання проживає з нею і перебуває на її утриманні, навчається на 5 курсі факультету іноземної філології денної форми навчання у Східноєвропейському національному університеті ім. Лесі Українки. Вона має доход, однак, недостатній для утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює та має сталий доход, має можливість надавати допомогу дочці, яка продовжує навчання. Просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності; зазначає, що позов підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений, причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову чи відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Суд приходить до висновку, що справу можливо розглядати у відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Та обставина, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., стверджується копією свідоцтва про народження ос ранньої НОМЕР_2, виданого 20.12.95 р. відділом ЗАГСу м. Ковеля Волинської області.

Із копії вказаного вище свідоцтва слідує, що дочка позивача - ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_1., і на даний час досягла повноліття.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Та обставина, що дочка позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., навчається у вказаному позивачем навчальному закладі на зазначених нею вище умовах, позивачем доведена шляхом надання копії довідки № 09/3 380 від 19.09.17 р., з місця навчання.

Позивачем не доведено суду тієї обставини, що вона має доход, що є недостатнім для надання утримання дочці сторін, яка продовжує навчання; що доходу не має сама дочка, яка продовжує навчання. Це позбавляє суд можливості проаналізувати майновий стан позивача та дочки сторін, яка продовжує навчання.

Позивачем не надано суду даних щодо стану здоров»я вказаних вище осіб.

Доводи позивача у тій їх частині, що відповідач працює, має доход, доведені належним та допустимим доказом - довідкою № 249 від 01.12.17 р., виданою по місцю праці відповідача.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

У пункті 20 постанови Пл. ВС України від 15.05.06 р. № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз»яснено, що обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов»язує обов»язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що дочка сторін, яка продовжує навчання, дійсно, проживає з позивачем, потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у зв»язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, що пов»язані безпосередньо з проїздом у місто по місцю розташування вузу, проїздом додому, так як вуз знаходиться у м. Луцьку, а дочка сторін проживає у м. Ковелі Волинської області; забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч., пов»язаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування, а безпосередньо - навчанням.

Аналізуючи дані про стан здоров»я кожної із сторін, третьої особи у справі, суд враховує, що позивач будь - яких доказів, що свідчили б про незадовільність стану здоров»я сторін, їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суду не надано.

Аналізуючи відомості про доходи кожної із сторін, їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, їх майнове становище на час розгляду справи, суд враховує, що відповідач, дійсно, має можливість надавати деяку матеріальну допомогу на вказані вище цілі, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, і у відсотках.

Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання, відповідач суду не надав.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що повнолітня дочка сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка проживає з позивачем, продовжує навчання, потребує у зв»язку з цим матеріальної допомоги. Відповідач є працездатного віку, працює та має сталий доход, має можливість надавати своїй повнолітній дочці матеріальну допомогу. А тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково.

Слід стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі по 1/5 частці всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на час навчання повнолітньої дочки сторін, за виключенням періодів канікул, але не більше як до досягнення даною дочкою двадцятитрьохрічного віку, з врахуванням права, обов"язку та можливості самої позивача на надання дочці матеріальної допомоги у зв"язку з її навчанням; розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавчо.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при звершенні з розглядуваним позовом до суду, слід стягнути на доход держави з відповідача у відповідній сумі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 141, 209, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 183, 182, 199, 200, 181 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., і. н. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3., на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/5 частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно на період навчання повнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., за виключенням канікул, починаючи з 27.09.17 р. та продовжуючи до припинення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., віку двадцяти трьох років.

В решті позову - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., і. н. НОМЕР_1, на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Волинської області як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:І. М. Логвинюк