Справа № 654/3215/17
Провадження №2-о/654/94/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В. М.

за участю секретаря Ільєнко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, Голопристанська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

УСТАНОВИВ:

31.10.2017 до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності покійній ОСОБА_2 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №077385 від 12.04.2005, виданого на імя «Ковбаш Раїса Олексіївна». Вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації від 01.10.2004 №357 ОСОБА_2 надано у власність земельну ділянку площею 12,63 га, розташовану на території Добропільської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. При видачі Державного акту невірно записали по батькові ОСОБА_2, записали «Олексіївна», але згідно паспортних даних її по батькові «Іванівна». ОСОБА_2 померла, спадкоємцем є її син та чоловік заявниці ОСОБА_3, яке не має можливості оформити право на спадщину через описку в Державному акті на право власності на земельну ділянку.

Представник заявниці ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав.

Заінтересовані особи до суду не з'явилися, про слухання справи повідомлені.

Заслухавши пояснення представника заявника, проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Статтею 256 ЦПК України встановлено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 зі змінами , внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Натомість із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу звернулась ОСОБА_1, яка не є ані власником даного документу, ані спадкоємцем померлої особи - власника цього документа.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд розяснює право спадкоємця звернутися до суду за правилами позовного провадження із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, за умови відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-64, 212-215, 256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Сіянко