Справа № 423/2935/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2017 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Мазура М.В., при секретарі судового засідання Соловйовій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 10.12.2010 року, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси №520/9276/16-ц від 27.09.2016 року. У шлюбі, а саме 13.06.2012 року сторони придбали автомобіль Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1, 2005 р.в. кузов VF1FC07AF33036468, обєм двигуна 1461 см3, білого кольору та право власності на зазначений автомобіль було зареєстровано за відповідачем. Оскільки шлюбні відносини між сторонами припинилися позивачка просить здійснити розподіл майна, а саме визнати за нею право власності на 1/2 частку автомобіля Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1, 2005 р.в. кузов VF1FC07AF33036468, обєм двигуна 1461 см3, білого кольору.

Позивач в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов про розподіл майна має бути задоволений з наступних підстав.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб (а.с.10) сторони уклали шлюб 10 грудня 2012 року.

Згідно з рішенням Київського районного суду м.Одеси від 27.09.2016 року (70-71) шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно з інформацією Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області (а.с.11-12) 13.06.2012 р. на імя ОСОБА_2 був зареєстрований автомобіль НОМЕР_2, 2005 р.в., кузов №VF1FC07AF33036468.

Таким чином, суд робить висновок, що факт придбання відповідачем автомобіля в період шлюбу доведений.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, придбане подружжям у період шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Стаття 70 Сімейного кодексу України передбачає, що у разі розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, долі майна дружини та чоловіка є рівними.

Частина 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 368 та 370 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до п.25 цієї Постанови, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 69-71 СК України, п. 25 Постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. 368, 370, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна нажитого в шлюбі - задовольнити.

Здійснити розподіл майна, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, а саме автомобіля Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1, 2005 р.в. кузов VF1FC07AF33036468, обєм двигуна 1461 куб.см, білого кольору, придбаного 13.06.2012 року, визнавши за кожним з них право власності на 1/2 ідеальну частку цього автомобіля та залишивши його у їх спільній частковій власності.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Відповідач може оскаржити заочне рішення шляхом подання до Попаснянського районного суду письмової заяви протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

В апеляційному порядку рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя М.В.Мазур