Справа № 212/733/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колочко О.В.,

народних засідателів: Зарівна С.В., Січкар О.О.,

секретаря судового засідання Деменко А.С.,

за участі заявника ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

опікуна ОСОБА_3,

прокурора -Плющакової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_1 про госпіталізацію громадянки ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару без її згоди,-

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2017 року лікар-психіатр Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про госпіталізацію громадянки ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом другої групи за психічним захворюванням до лютого 2018 року, з діагнозом шизофренія параноїдна форма. Перебуває під наглядом лікаря-психіатра з жовтня 2008 року. 30 липня 2015 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнана недієздатною та призначено опікуна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

02 лютого 2017 року до диспансеру надійшла заява опікуна ОСОБА_3 про госпіталізацію гр.. ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару. 07 лютого 2017 року ОСОБА_4 була оглянута лікарською консультативною комісією, яка дійшла висновку, що остання потребує лікування лише в умовах стаціонару. Оскільки ОСОБА_4 з причини тяжкого психічного розладу та недієздатності не може надати згоди на госпіталізацію просить госпіталізувати ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару без її згоди.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав викладених в заяві.

Опікун ОСОБА_3 у судовому засіданні просила госпіталізувати ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару для проходження лікування.

Недієздатна ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти госпіталізації до психіатричного стаціонару.

Прокурор Плющакова Л.М. в судовому засіданні підтримала подану КЗ «КПНД» ДОР заяву та просила госпіталізувати ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару для проходження лікування.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 народилася 19 березня 1973 року, що підтверджується паспортом громадянина України. (а.с.7).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року, ОСОБА_4 визнано недієздатною, встановлено опіку над нею та призначено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.8-9).

Згідно висновку ЛКК №71, від 07.02.2017 року комісія лікарів-психіатрів диспансеру оглянула ОСОБА_4 та дійшла висновку, що ОСОБА_4 страждає на тяжке психічне захворювання у вигляді: шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип течії, з галюцінаторно параноїчним синдромом, вираженим змішаним типом дефекту та потребує лікування лише в умовах стаціонару (а.с.4).

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон), особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч.1 ст. 13 Закону, особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону, госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Однак, рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 року, яке є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III. Вказаний такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що «стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи» (пункт 30 рішення у справі «МакКей проти Сполученого Королівства» від 3 жовтня 2006 року).

У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до процедури, встановленої законом, до яких належить і законне затримання психічно хворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_4 страждає психічним захворюванням, у звязку із чим визнана судом недієздатною та не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу, її опікун ОСОБА_3, просила госпіталізувати ОСОБА_4 до психіатричного закладу, для проходження лікування, враховуючи те, що ОСОБА_4 внаслідок погіршення її психічного стану виявляє безпосередню небезпеку для оточуючих, може спричинити суттєву шкоду своєму здоровю, що підтверджується зібраними у справі доказами, у суду наявні усі підстави для задоволення заяви, та госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 209, 213-215, 279-282 ЦПК України, ст.ст.13,14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву лікаря-психіатра Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_1 про госпіталізацію громадянки ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару без її згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5 до психіатричного стаціонару Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Колочко

Народні засідателі: С.В. Зарівна

ОСОБА_5