Справа № 415/4871/17
Провадження № 2/415/1778/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шевченко М.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу "Шахта Привільнянська" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в обґрунтування якої зазначив, що 09 березня 2017 року він був звільнений з відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» за п. 3 ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 75 К вд 10.03.2017 року. При звільненні йому не виплатили у повному обсязі нараховану заробітну плату, згідно довідки, виданої за місцем роботи, заборгованість становить 33 898 гривень 31 копійка. Не погоджуючись з порушенням його прав, він звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу та наказом від 21.03.2017 року на його користь стягнуто з відповідача 33 898 гривень 31 копійка. Але до цього часу заробітна плата не виплачена та не виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно довідки відповідача, середній заробіток ОСОБА_1 складає 364 гривні 47 копійок. З 10.03.2017 року по 31.03.2017 року було 16 робочих днів, за квітень 2017 року було 16 робочих днів, за травень 2017 року було 20 робочих днів, за червень 2017 року - 20 робочих днів, в липні 2017 року 20 робочих днів, в серпні 2017 року 22 робочих дня, заборгованість складає: 364,47 грн. х 117 дн. = 42 642 гривень 99 копійок. Просить суд стягнути з відоповідача на його користь середній заробіток за чесь час затримки розрахунку при звільненні, з 10 березня 2017 року по момент винесення рішення у справі, виходячи з середньоденної заробітної плати 364 гривені 47 копійок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив позов задовільнити, справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення з відміткою про отриманння 16.11.2017 року ОСОБА_2 (а.с.22). Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно з копією трудової книжки, ОСОБА_1 прийнятий прохідником підземним 6 розряду з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля»на підставі наказу № 124 К від 16.03.2009 року, на підставі наказу № 75 К від 10.03.2017 року звільнений за п. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з невиплатою заробітної плати/а.с.6-7/.

Згідно з довідкою ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/919 від 08.08.2017 року, заборгованість з виплати ОСОБА_1 заробітної плати за грудень 2015 року складає 4531,67 грн., травень 2016 року 350,00 грн, червень 2016 року 365,31 грн., липень 2016 року 1452,63 грн., серпень 2016 року 8796,14 грн., вересень 2016 року 3100,84 грн., жовтень 2016 року 4283,97 грн., грудень 2016 року 3020,37 грн., січень 2017 року 1895,54 грн., лютий 2017 року 2457,84 грн., березень 2017 року - 14286,56 грн., загальною сумою 44 540,87 грн./а.с.8/.

Відповідно до довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/299 від 10.03.2017 року, наданою позивачем при зверненні до суду, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 364,47 грн. /а.с.9/.

Таким чином, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем, проте на день звільнення і по теперішній час з ним не було проведено остаточного розрахунку з виплати заборгованості з заробітної плати.

Відповідно до ст.7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73 р., Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до абз. 3 п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати №, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/299 від 10.03.2017 року, вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 за січень 2017 року складає 1457,89 грн., за лютий 2017 року - 2915,77 грн. відпрацьовано днів за два місяці - 12 (за січень 2017 року 4, відпустка, за лютий 2017 року 8 днів, б/л) /а.с.9/.

Таким чином, заробітна плата ОСОБА_1 за фактично відпрацьовані протягом двох останніх перед звільненням місяців складає 4373,66 грн., а загальна кількість відпрацьованих днів за цей же період - 12.

Враховуючи вимоги п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, щодо порядку обчислення середньоденної заробітної плати, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні - для ОСОБА_1 це 4373,66 грн. - на число відпрацьованих робочих днів (годин) - для ОСОБА_1 це 12 днів,- середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 364,47 грн.

Виходячи з розміру середньоденного заробітку ОСОБА_1, та враховуючи кількість робочих днів, починаючи з дня, наступного за днем його звільнення з 10.03.2017 року - по день ухвалення рішення 27.11.2017 року, яка складає:

- березень 2017 року - 16 днів,

- квітень 2017 року 20 днів,

- травень 2017 року - 19 днів,

- червень 2017 року - 20 днів,

- липень 2017 року - 21 день,

- серпень 2017 року - 22 дня,

- вересень 2017 року - 21 день,

- жовтень 2017 року 21 день,

- листопад 2017 року 19 днів,

всього 180 днів, загальний розмір суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 складає 65604,60 грн. (180 днів х 364,47 грн.).

Такий порядок розрахунків узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-195цс14 та у справі №6-2807цс16.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу "Шахта Привільнянськаа" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та вважає, що вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу "Шахта Привільнянська" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу "Шахта Привільнянська" на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 65 604 (шістдесят пять тисяч шістсот чотири) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.О. ШЕВЧЕНКО