Справа №589/4294/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сінгур В. О.
Номер провадження 22-ц/788/1108/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Об'єднання власників квартир «Дім», ОСОБА_5, Приватного Акціонерного Товариства «Сумбуд», третя особа: Виконавчий комітет Конотопської міської ради про визнання права власності на квартиру, визнання недійсним договору, акту приймання - передачі квартири та свідоцтва про право власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2003 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 03 серпня 1995 року між нею та ДП «Пересувна механізована колона № 7» АТ «Сумбуд» (далі - ДП «ПМК № 7» АТ «Сумбуд» укладено договір про участь у дольовому будівництві квартири АДРЕСА_1 на виконання якого нею сплачено кошти, проте квартиру їй у встановлений строк передано не було. У 1998 році недобудовані квартири у цьому будинку, у тому числі і квартира № 40, передані ВАТ Конотопський завод «Мотордеталь», а пізніше - об'єднанню власників квартир «Дім» (далі - ОВК «Дім»), рішенням загальних зборів якого від 09 жовтня 2002 року вказану квартиру закріплено за ОСОБА_5, яка отримала на неї свідоцтво про право власності. Оскільки квартира була передана ВАТ «Конотопський завод «Мотордеталь», а пізніше - ОВК «Дім» неправомірно, ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на квартиру на підставі договору про участь у дольовому будівництві квартири, визнати недійсним договір та акт приймання-передачі квартири, укладений між ДП «ПМК № 7» АТ «Сумбуд» та ВАТ «Конотопський завод «Мотордеталь», а пізніше - ОВК «Дім» у частині спірної квартири, а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру, видане ОСОБА_5

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане рішення суду представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що зі сторони ОСОБА_3 умови договору № 61-120 від 03 серпня 1995 року були виконані, а тому квартира № 40 на день її передачі ВАТ Конотопський завод «Мотордеталь» 08 жовтня 1998 року фактично належала ОСОБА_3

Вказує, що суд першої інстанції порушив її права, оскільки позбавив можливості прийняти участь у судових дебатах і виніс рішення без її присутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, її представників ОСОБА_4, ОСОБА_6, пояснення ОСОБА_5, прокурора прокуратури Сумської області - ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03 серпня 1995 року між ОСОБА_3 та ДП «Пересувна механізована колона № 7» АТ «Сумбуд» (далі - ДП «ПМК № 7» АТ «Сумбуд») укладено договір №3-80 за умовами якого ПМК №7 взяло на себе зобов'язання у строк до 01.10.1996 року побудувати та виділити одну двохкімнатну квартиру в будинку по АДРЕСА_1, а дольщик - сплатити вартість квартири в карбованцях, у розмірі еквівалентній 6500 дол. США. Потім договором 61-120 також від 03.08.1995 року, укладеним між ПМК-7 та ОСОБА_3 згідно якого ПМК № 7 взяло на себе зобов'язання побудувати та виділити одну трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, а дольщик - сплатити вартість квартири. Потім договором 61-120 також від 03.08.1995 року, укладеним між ПМК-7 та ОСОБА_3 згідно якого ПМК-7 повинно побудувати та виділити одну двохкімнатну квартиру № 40 в 120 квартирному будинку по АДРЕСА_1, а дольщик - сплатити вартість квартири в сумі 6500 доларів США.

У 1998 році недобудовані квартири у цьому будинку, у тому числі і квартира № 40, передані ВАТ Конотопський завод «Мотордеталь», а пізніше - об'єднанню власників квартир «Дім» (далі - ОВК «Дім»). Судом першої інстанції досліджені копії декількох редакцій договорів від 03 серпня 1995 року № 61-120, а саме: один з них укладений між ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» та на дольову участь у будівництві квартири АДРЕСА_1 без зазначення номера будинку з розрахунком суми оплати за квартиру - 6 500 доларів США, яку дольщик повинен сплачувати в гривнях, хоча такої грошової одиниці на момент укладення цього договору на Україні ще не було, і сплатити всю суму до 01 жовтня 1996 року, а ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» зобов'язується до вказаного строку надати квартиру дольщику (т. 1, а. с. 29); другий договір (т. 2, а. с. 104), укладений між ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_3, ОСОБА_8 на трикімнатну квартиру№ 77 в 120-квартирному житловому будинку по вул. Будівельників, зі сплатою 118650000 крб. строком до 01 жовтня 1998 року; третій (т. 2, а. с. 59), укладений між ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру № 40 в 120-квартирному житловому будинку по вул. Будівельників на суму 6 500 доларів США зі сплатою в карбованцях до 01 жовтня 1996 року; четвертий (т. 2, а. с. 178), укладений між ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_3, ОСОБА_8 на двокімнатну квартиру на АДРЕСА_1 на суму 906600000 крб., які повинні бути сплачені до 01 жовтня 1996 року, а квартира буде надана під час введення будинку в експлуатацію.

Судом першої інстанції досліджені вищезазначені копії договорів та встановлено, що предмет договору - конкретне житлове приміщення чи то квартира № 40 чи то квартира № 77 - сторонами не визначено. Також судом встановлено, що на а. с. 58 т. 2 міститься копія договору, укладеного також між Конотопською ПМК-7 АТ «Сумбуд», ОСОБА_3 та ОСОБА_8, на фінансування будівництва іншої квартири в цьому ж будинку - за № 77.

Також судом встановлено, що в договорі ціна квартири визначена за договірними цінами, які склалися на час укладення договору, вартість об'єкта становить 906600000 крб., оплата повинна бути проведена в карбованцях, кошти необхідно внести до 01 січня 1996 року; ПМК-7 АТ «Сумбуд» зобов'язується виділити квартиру «дольнику» при введенні будинку в експлуатацію; учасник договору дольщик перераховує суму 906600000 крб. на дольовий рахунок ПМК № 7 АТ «Сумбуд» в розмірі 100 % до 01 січня 1996 року. Договір підписано начальником ПМК № 7 АТ «Сумбуд» та скріплено печаткою ПМК-7 м. Конотоп, а також підписано «дольниками» ОСОБА_3 та ОСОБА_8

В матеріалах справи міститься копія квитанції, де зазначається про прийняття від ОСОБА_3 грошових коштів за квартиру, які перераховані на кореспондуючий рахунок - субрахунок 88.

Також в матеріалах справи мається відомість перерахунку кошторису вартості трикімнатної квартири в 120-квартирному жилому будинку на Будівельників м. Конотоп, складену в цінах 1984 року, в якій перелічено види штукатурних, малярних та інших будівельних робіт і дописано номер квартири 40 із виправленням на двокімнатну, виправлення не засвідчені.

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідно до завіреної копії договору від 08 жовтня 1998 року № 2043, підписаного начальником ПМК № 7 і Конотопського заводу ВАТ «Мотордеталь» та на виконання договорів від 11 травня 1994 року № 15/120, від 22 грудня 1994 року № 23/120 та від 22 жовтня 1995 року № 70/120/610, предметом цього договору є перебуваючі на балансі ПМК № 7 станом на 08 жовтня 1998 року незавершені будівництвом квартири 120-квартирного жилого будинку, будівництво якого ведеться за рахунок коштів ВАТ «Мотордеталь».

Рішенням господарського суду Сумської області від 25 грудня 2003 року ліквідовано Конотопський завод ВАТ «Мотордеталь».

Діюча юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотордеталь Конотоп», утворена на підставі реорганізації ЗАТ «Мотордеталь-Правекс» і є його правонаступником.

Судом встановлено, що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 заходиться на 3-му поверсі 4-го під'їзду. ОВК «Дім» зареєстровано 19 вересня 2001 року і є існуючою юридичною особою, якому ці квартири були передані на підставі акта приймання-передачі незавершеного будівництва квартир 3-4 під'їздів. Що стосується кошторису вартості на 3 кімнатну квартиру в 120 кв. жилому будинку по вул. Будівельників, 44, складену на 1984 рік, зазначені види штукатурних малярних та інших робіт, складено працівником ОСОБА_9 Ця відомість містить виправлення, зокрема, дописано «кв. № 40» та трикімнату виправлено на двокімнатну. Виправлення належним чином не завірені.

Однією з підстав для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру суд зазначає, зокрема, не виконання позивачем свого обов'язку по договору щодо сплати повної вартості квартири.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Як вбачається з договору № 61-120 від 03.08.1995 року (а.с. 29 т. 1) позивачка зобов'язувалася до 01.10.1996 року сплатити повну вартість квартири, яка еквівалентна сумі 6500 доларів США.

Проте матеріалами справи підтверджується та не заперечується позивачем та його представниками, що кошти за квартиру внесені лише в сумі еквівалентній 5100 доларів США.

А відповідно до статті 161 ЦК України, 1963 року, що був чинний на час виникнення між сторонами договірних відносин, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору.

Посиланння апелянтів на довідку, підписану керівником ПМК - 7 ОСОБА_10, що оглядалась колегією суддів в судовому засіданні, в якій зазначено, що ОСОБА_3 внесла всі кошти за квартиру, не спростовують висновків суду. Оскільки внесення коштів за квартиру повинно підтверджуватися відповідним бухгалтерським документом, але такий документ у позивача відсутній, не зазначений даний документ і в цій довідці.

Твердження позивача та його представників про те, що в рахунок невнесених коштів за квартиру ОСОБА_3 провела необхідні будівельні роботи в квартирі, що не були здійснені ПМК - 7, також не можуть бути підставою для скасування рішення. Оскільки жодного доказу на підтвердження обсягу виконаної роботи, необхідність її проведення замість ПМК - 7, вартість таких робіт, придбання будівельних матеріалів, позивачем не надано. І сам зміст договору від 03.08.1995 року № 61-120 чи будь-який інший договір, що укладався між ОСОБА_3 і ПМК - 7 на будівництво квартири, які маються в метеріалах справи, не передбачає такого права чи обов'язку дольовика проводити самостійно будівельні роботи і вартість таких робіт прирівнюється до внесення коштів в рахунок вартості квартири чи зараховується дольовику як виконання обов'язків за договором.

Тобто, ОСОБА_3, як дольовик, свої обов'язки на час передачі недобудованих квартир в 1998 році до ВАТ Конотопський завод «Мотордеталь», а пізніше - об'єднанню власників квартир «Дім» не виконала.

Тому і відсутні підстави для визнання за нею права власності на квартиру на підставі укладеного договору.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_5 підтвердила, а позивач не заперечувала, що остання зверталася до суду із позовом про визнання за нею права власності на квартиру за набувальною давністю, проте рішенням суду в задоволенні даних вимог їй відмовлено.

Враховуючи, що позивачка не довела свого права власності на спірну квартиру, відсутні підстави для задоволення і інших її вимог, зокрема, визнання недійсним договору, акту приймання-передачі квартири та свідоцтва про право власності на квартиру на ім'я ОСОБА_5, так як даними документами її права не зачіпаються, а в силу вимог ст. 3 ЦПК України підлягають захисту лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

Отже, суд першої інстанції належно оцінив докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи. Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 16 червня 2017 року було відстрочено ОСОБА_3 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, слід стягнути з позивача 127,28 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 127,28 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -