АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/4022/17 Головуючий суддя І інстанції Зуб Г. А.
Провадження № 22-ц/790/6138/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2017 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить зазначену ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги зазначено, що аналогічну ухвалу у даній справі вже було скасовано Апеляційним судом Харківської області. Вказав, що він звернувся до суду за захистом свого майнового права, яке виникло на підставі цивільно-правового договору між двома фізичними особами. Зауважив, що відповідач не є учасником ані ТОВ «ХОВОТМ «ХАРКІВТЕПЛОЕНЕРГО», ані компанії BORETISANO HOLDINGS LTD, що виключає застосування до спірних правовідносин положень ГПК України.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скаргу необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у березні 2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов позов ОСОБА_3, в якому останній просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь суму боргу за договором поруки у розмірі 15 000 000 грн. та стягнути судовий збір.

Ухвалою суду від 28.04.17 у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.09.17р. апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3, задоволено частково, ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28.04.17р. скасовано, питання щодо відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів вказаної позовної заяви, предметом спору, що виник між сторонами є неналежне виконання зобов'язань за договором поруки, який було укладено 15.09.15 у забезпечення обов'язків Компанії BORETISANO HOLDINGS LTD за договором № 9915 купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі ТОВ «ХОВОТМ «ХАРКІВТЕПЛОЕНЕРГО»). Пунктом 4.2 договору поруки, який було укладено 15.09.15, його сторони визначили Особливості відповідальності поручителя за цим Договором та домовились пов'язати розмір відповідальності Поручителя з настанням або ненастанням наступних фактів, визначених підпунктами 4.2.1-4.2.3 договору поруки: 4.2.1. Поручитель гарантує, що Кредитор, незважаючи відчуження у власність компанії BORETISANO HOLDING LTD корпоративних права - частки у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХОВОТМ «ХАРКІВТЕПЛОЕНЕРГО», ідентифікаційний код юридичної особи 36555191 (надалі за текстом - «ТОВ») у розмірі 100 (сто) %, залишить за собою право здійснювати повне управління ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХОВОТМ «ХАРКІВТЕПЛОЕНЕРГО», призначати та звільняти його посадових осіб, керувати господарською діяльністю, отримувати від неї прибуток та вільно розпоряджатись ним, розпоряджатися активами, що наявні на балансі ТОВ та банківськими рахунками і коштами на них, а також здійснювати інші права, що належать власнику ТОВ. 4.2.2. У разі втрати Кредитором контролю над ТОВ не з його волі, або втрати буд-якої з правомочностей, вказаних у п. 4.2.1. цього Договору, Поручитель зобов'язаний сплатити Кредитору суму, що дорівнює 15 000 000,00 грн. (П'ятнадцять мільйонів гривень 00 копійок) не залежно від того, чи сталась така втрата з вини Поручителя чи інших осіб. Така сплата має відбутись протягом 15 днів з моменту втрати контролю над ТОВ не з його волі, або втрати будь-якої з правомочностей, вказаних у п. 4.2.1. цього Договору. Після сплати у повному обсязі Поручитель вважається таким, що виконав обов'язки за цим Договором, а кредитор не може претендувати на відновлення правомочностей щодо ТОВ у подальшому. 4.2.3. У разі безоплатного повернення Боржником Кредитору права власності на корпоративні права - частки у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХОВОТМ «ХАРКІВТЕПЛОЕНЕРГО» (ідентифікаційний код юридичної особи 36555191) у розмірі 100 (сто) %, і при цьому не буде втрати (зменшення) складу майна (майновий прав) ТОВ, в строк не пізніше 29.09.15 року, якщо до цього моменту не відбулось подій, що закріплена в п. 4.2.2.цього Договору, Поручитель вважається таким, що виконав свої зобов'язання за цим договором, якщо він або Боржник сплатили на користь Кредитора суму, що дорівнює 2 328 000,00 грн. (Два мільйона триста двадцять вісім гривень 00 копійок).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції вважав, що цей спір підлягає розгляду в порядку не цивільного, а господарського судочинства. При цьому суд послався на те, що спір є корпоративним, оскільки предметом спору, що виник між сторонами є неналежне виконання зобов'язань за договором поруки, який було укладено 15.09.15 у забезпечення обов'язків Компанії BORETISANO HOLDINGS LTD за договором № 9915 купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі ТОВ «ХОВОТМ «ХАРКІВТЕПЛОЕНЕРГО»), і вказаний договір є похідним договором від договору № 9915 купівлі-продажу корпоративних прав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Стаття 15 ЦПК України визначає таку компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ:

1. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

2. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

9) справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет.

Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК) під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15ЦПК), слід враховувати роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Наприклад, у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у спорі є фізична особа. При цьому положення пункту 4 частини першої статті 12 ГПК, враховуючи її імперативний характер, не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних з діяльністю інших суб'єктів господарювання (споживчих, садових товариств тощо), а також стосовно справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, який вибув. Це стосується і спорів за участю спадкоємців учасників господарських товариств, які ще не стали їх учасниками. Наприклад, спір між спадкоємцем учасника господарського товариства та товариством щодо розміру належної йому до передачі у грошовій формі частки у майні товариства, яка належала спадкодавцю; спір між сторонами з приводу виконання цивільно-правового договору (зокрема, виконання договору купівлі-продажу частки статутного фонду господарського товариства), оскільки він виник не з корпоративних відносин.

Спори між господарським товариством і його учасником (акціонером, засновником), які є трудовими, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник щодо виконання грошового зобов'язання і не стосується захисту позивачем своїх прав, пов'язаних із реалізацією його корпоративних справ.

З огляду на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом було порушено норми матеріального права, висновки суду спростовуються доводами апеляційної скарги, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржувану ухвалу та повертає матеріали позовної заяви до того ж районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 313, 314, 315 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2017 року - скасувати.

Матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_3 направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -