Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, який діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які діють також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10, комунального підприємства «Жилкомсервіс», Харківської міської ради про витребування майна із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року,

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 1988 року по 26 грудня 2006 року вона разом зі сім'єю постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1. 27 грудня 2006 року сім'я ОСОБА_8 зламавши вхідні двері, скориставшись відсутністю мешканців, замінила двері на власні, вселилась в квартиру на підставі службового ордеру і після цього позивач не могла потрапити до помешкання, де залишилися всі її речі, предмети домашньої обстановки та вжитку. Зазначала, що їй не було повернуто належні їй речі.

Ураховуючи наведене, позивач просила витребувати у відповідачів з незаконного володіння наступне майно: сервант, 1968 року випуску, виробництво ГДР вартістю 2 000 грн; диван - 1 500 грн; 2 ліжка із панцерною сіткою вартістю 2 000 грн; 2 полірованих столи і 4 стільця загальною вартістю 1 200 грн; пральну машину - 1 500 грн; швейну ручну машину вартістю 1 500 грн; телевізор «Берізка-215» вартістю

1 000 грн; магнітофон «Юпітер» - 800 грн; люстру - 800 грн; дитяче ліжко - 500 грн; кухонній стіл - 100 грн; тумбочку під телевізор - 300 грн; п'ять картин загальною вартістю 500 грн; картину в гіпсовій оправі -

1 000 грн; радіодеталі - 1 000 шт. вартістю 800 грн; будівельні матеріали (дошки, паркет) на суму 2 000 грн; п'ять банок меблевого лаку на суму 250 грн; посуд (каструлі, чавунні пательні - 2 шт., чашки, ложки, виделки, бокали, ножі, обробна дошка - 2 шт.) загальною вартістю 2 000 грн; квіти та 10 горщиків на суму 5 000 грн; 2 матраца ціною 2 000 грн; одяг (пальто, куртки, сорочки, светри, брюки, сукні, костюми) на суму

2 000 грн; 4 карнизи - 500 грн; гардини, штори - 1 000 грн; два відра на суму 50 грн; палац вартістю 1 000 грн; битум 100 кг - 1 000 грн; санки - 100 грн; кухонний куток - 2 000 грн; антену телевізійну - 2 шт. на суму

10 грн; дзеркало, два чайники, сушку для посуду на суму 275 грн; пенал для ванної кімнати - 10 грн; дерев'яну вішалку - 50 грн; стіл дерев'яний - 200 грн; люстру - 100 грн; сумку з пустими коробками - 50 грн, 2 шт. костилів - 200 грн; тумбочку - 100 грн; електропіч - 400 грн

У разі неможливості витребування вказаного майна, позивач просила стягнути з відповідачів компенсацію його вартості у загальному розмірі 33 075 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року, у задоволенні позову відмовлено

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із недоведеності позовних вимог.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що 23 грудня 2006 року в квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10., які вселилися у вказану квартиру на підставі службового ордеру, виданого Жовтневим РВК № 81-1 від 5 грудня 2006 року ОСОБА_9

До 23 грудня 2006 року у зазначеній квартирі мешканці не були зареєстровані.

У 2007 році квартира виключена з числа службових жилих приміщень.

9 листопада 2007 року вказана квартира приватизована відповідачами, а 24 вересня 2010 року за договором купівлі-продажу відчужена ОСОБА_5

Згідно акту опису майна, складеного 26 грудня 2006 року комісією з участю дільничного, головного інженера КЖЕП-97, в присутності понятих і квартирантів, що знаходились в квартирі АДРЕСА_1 вбачається, що на час опису в квартирі знаходився сервант, люстра, швейна машина, телевізор, залізне ліжко, три дерев'яний стола, два стільця, карниз зі шторами, горщики з квітами 9 штук, пральна машина, два матраца, люстра, сумка з порожніми коробками, дві милиці, ліжко залізне демонтоване, дві картини, диван, дитяче ліжко, дві тумби, дзеркало настінне, вішалка, електрична піч, кухонний стіл, сушка для посуду, магнітофон розібраний «Юпітер». Все описане майно було у використанні, в поганому стані, його складено в спальні, двері закриті та опечатані. Квартира знаходилась в оренді у студентів, які звільнили приміщення при вселенні нових власників.

Пред'являючи позов, ОСОБА_4 просила витребувати визначене нею майно з незаконного володіння відповідачів з підстав, передбачених ст. 387 ЦК України, а у разі відсутності такого майна, стягнути з відповідачів його вартість. На підтвердження заявлених вимог надала незавірену ксерокопію акту опису майна, складеного 26 грудня 2006 року комісією за участю дільничного, головного інженера КЖЕП-97, в присутності понятих і квартирантів.

У ході розгляду справи, відповідач ОСОБА_8 наполягала на тому, що при вселенні у квартиру у січні 2007 року, будь-якого майна у ній не знаходилось.

Відповідач ОСОБА_5, який придбав квартиру у ОСОБА_8 у 2010 році також заперечував наявність у ній зазначеного позивачем у позовній заяві майна.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

За змістом наведених норм, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

При цьому, право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача

Згідно з вимогами закону, відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець, тобто особа, яка заволоділа майном позивача без відповідних на те правових підстав.

Об'єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову.

Встановивши, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження права власності на майно, яке вона просить витребувати, його вартості та перебування його в користуванні конкретної особи, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно застосував положення статей 15, 16, 387 ЦК України, статей 3, 10, 57-60 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, не є підставами для їх задоволення за положеннями ст. 378 ЦК України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції

(ст. 335 ЦПК України), та до незгоди з оцінкою доказів, наданою судами при розгляді справи і на законність рішення суду не впливають.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 серпня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області

від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька
М.К. Гримич
І.М. Фаловська