Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1822/17 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 2 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року,

встановила:

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Забезпечено вищевказаний позов шляхом накладення арешту на майно, власником якого був померлий ОСОБА_4, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1, площею 1493 кв. м., за вищевказаною адресою. Заборонено приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Сєтаку В.Я. видавати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 у спадковій справі № 172/2017 до набрання законної сили рішення у даній справі.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Зазначає, що суд безпідставно вжив заходи забезпечення позову, адже, як у заяві, так і у матеріалах справи відсутні будь-які докази чи посилання на них, про можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду чи наміри відповідача вчиняти дії на відчуження спірного майна. Також зазначає, що судом не враховано правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 14 травня 2014 року по справі № 6-42цс14 щодо відсутності обмеження строку видачі свідоцтва про право на спадщину після закінчення шестимісячного строку після відкриття спадщини.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.152 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням цих заходів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_1 просить встановити факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з 13 березня 2012 року по 09 березня 2017 року, визнати житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною адресою спільною сумісною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? зазначеного житлового будинку та на ? земельної ділянки.

Таким чином, між сторонами виник спір, предметом якого є вищевказане майно, право на яке, з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 відповідно до заповіту останнього належить ОСОБА_2, яка звернулась із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, а тому відчуження спірного майна після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що є предметом спору, та заборони нотаріусу вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про право власності на спірне майно.

Відсутність у судовому рішенні обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду на правильність оскаржуваної ухвали не впливає, оскільки суд пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Посилання у апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду України від 14 травня 2014 року по справі № 6-42цс14 на правильність висновків суду не впливає.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: