АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

07 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до директора загальноосвітньої середньої школи № 219 м. Києва (далі - ЗОШ № 219) ОСОБА_3, вчителя ЗОШ № 219 ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

До початку розгляду справи по суті позивачі подали до суду позовну заяву в новій редакції, зазначивши відповідачами фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідачами була розповсюджена недостовірна інформація, яка порушує їхню честь та гідність. Така недостовірна інформація була розповсюджена в листі начальника Служби у справах дітей Оболонської РДА від ІНФОРМАЦІЯ_2, адресованого директору Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1, в якому зазначено, що за інформацією ЗОШ № 219 ОСОБА_1 жорстоко б'є свою дружину та сина від першого шлюбу.

Вважають, що поширенням відповідачами такої недостовірної інформації, яка порушує честь і гідність, їм було завдано моральних страждань, які негативно впливають на самопочуття та стан здоров'я всієї родини. Моральну шкоду оцінюють у 88 474 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що судом при ухваленні рішення взято до уваги надані стороною відповідача докази, які є неналежними та недопустимими. Судом належним чином не оцінено докази, надані позивачами.

Зазначав, що в порушення норм процесуального права, судом першої інстанції порушено строки розгляду справи, передбачені ст. 157 ЦПК України, та прийнято позовну заяву в новій редакції без жодних зауважень.

За вказаних обставин просив скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року та ухвалити нове, яким інформацію поширену відповідачами відносно сім'ї позивачів визнати недостовірною, а саме: «…ОСОБА_1 жорстоко б'є дружину та її сина від першого шлюбу…» та зобов'язати відповідачів не пізніше наступного дня від набрання рішенням законної сили письмово спростувати інформацію і письмово повідомити позивачів. Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди, завданої розповсюдженням неправдивих відомостей, що принижують честь і гідність 88 474 грн.

ОСОБА_1, який діє як в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просили задовольнити, з підстав наведених в ній.

Відповідачі та їх представник ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційну скаргу просили відхилити, а рішення залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також на спростування такої інформації.

Звертаючись до суду з позовом позивачі зазначили, що недостовірна інформація, яка порочить честь і гідність позивачів розповсюджена в листі начальника Служби у справах дітей Оболонської РДА від ІНФОРМАЦІЯ_2, адресованого директору Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до вищевказаного листа Служба у справах дітей Оболонської РДА повідомила Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на контролі у Служби як така, що проживає у складних життєвих обставинах та зазначила, що за інформацією ЗОШ № 219 ОСОБА_1 жорстоко б'є дружину та сина від першого шлюбу дружини. Як можливий наслідок, учень неадекватно поводиться в школі, проявляє агресію по відношенню до однолітків. За таких обставин Служба у справах дітей Оболонського району м. Києва просила надати інформацію про стан здоров'я та розвиток дитини, а також повідомити чи піклується мати ОСОБА_2 належним чином про стан здоров'я дитини.

З таким зверненням Служба у справах дітей Оболонського району м. Києва звернулася на підставі подання директора ЗОШ № 219 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання допомоги у взятті родини, де проживає малолітній ОСОБА_7, під патронаж, та у роботі з ОСОБА_1 по подоланню проблем у сім'ї. В якості підстав для звернення з поданням директор школи посилався на те, що зі слів учня з ним вдома жорстоко поводиться вітчим ОСОБА_1 Мати ОСОБА_2 підтвердила слова свого сина, що вдома має місце фізичне насильство над сином з боку її чоловіка.

Крім цього, вчителі англійської мови, музичного мистецтва, української мови та літератури, математики протягом жовтня 2015 року зверталися до директора школи ОСОБА_3 з доповідними записками, в яких повідомляли про систематичні порушення учнем ОСОБА_7 учбової дисципліни, а саме ОСОБА_7 заважає проводити уроки, ображає інших учнів, займається на уроках сторонніми справами, на зауваження вчителів не реагує.

Відповідно до журналу щоденного обліку роботи практичного психолога ЗОШ № 219 ОСОБА_8 поведінка та порушення дисципліни учнем 5-го класу ОСОБА_7 були неодноразово предметом бесіди та обговорення за участю соціального педагога ОСОБА_9., заступника з виховної роботи ОСОБА_10., класного керівника ОСОБА_4

З журналу консультації учнів, батьків та вчителів ЗОШ № 219 (2015-2016 навчальні роки) мати ОСОБА_7 - ОСОБА_2 в присутності заступника з виховної роботи ОСОБА_10., класного керівника ОСОБА_4 повідомила, що на даний час вони з ОСОБА_1 не б'ють ОСОБА_7, намагаються на нього не кричати, що робити з ним вони не знають.

Згідно результатів психологічного обстеження від 22.09.2015 зі слів дитини ОСОБА_7 записано, що його наказують фізично, особливо батько і він боїться батька (вітчима).

Закон України «Про попередження насильства в сім'ї» (далі - Закон) визначає правові і організаційній основи попередження насильства в сім'ї, органи та установи, на які покладається здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї.

Відповідно до ст. 3 Закону здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї в межах наданих їм повноважень покладається на: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань попередження насильства в сім'ї; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань попередження насильства в сім'ї; уповноважені підрозділи органів Національної поліції; органи опіки і піклування; спеціалізовані установи для осіб, які вчинили насильство в сім'ї, та жертв такого насильства; кризові центри для членів сімей, в яких вчинено насильство в сім'ї або існує реальна загроза його вчинення; центри медико-соціальної реабілітації жертв насильства в сім'ї.

Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації незалежно від форми власності, об'єднання громадян, а також окремі громадяни можуть сприяти у здійсненні заходів з попередження насильства в сім'ї.

Згідно з положеннями ст. 7 Закону Органи опіки і піклування: надають допомогу у відновленні порушених прав та захисті законних інтересів неповнолітнім, які мають батьків і проживають у сім'ях, дітям-сиротам, які залишилися без піклування батьків і виховуються в сім'ях опікунів (піклувальників), прийомних сім'ях, дитячих будинках сімейного типу, а також членам сім'ї, визнаним в судовому порядку недієздатними, у випадках, коли стосовно них вчинено або існує реальна загроза вчинення насильства в сім'ї; представляють у суді інтереси дітей та недієздатних членів сім'ї, які вчинили насильство в сім'ї або стали жертвами насильства в сім'ї; здійснюють інші повноваження щодо попередження насильства в сім'ї, передбачені законом.

Порядок виявлення сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах, надання їм соціальних послуг та здійснення соціального супроводу таких сімей (осіб) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року № 896.

Цей Порядок визначає механізм виявлення сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах, надання їм соціальних послуг та здійснення соціального супроводу таких сімей (осіб).

За приписами статті 3 Порядку виявлення, надання соціальних послуг та соціальний супровід сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах, здійснюються районними, міськими, районними у містах центрами соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (далі - центри) разом із суб'єктами, що надають соціальні послуги, та суб'єктами соціальної роботи із сім'ями, дітьми та молоддю (далі - суб'єкти).

Відповідно до п. 1 ст. 4 Порядку до сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах, належать сім'ї (особи), які не можуть самостійно подолати або мінімізувати негативний вплив, зокрема, жорстоке поводження з дитиною в сім'ї.

Статтями 6, 7 Порядку передбачено, що облік сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах, ведеться центром відповідно до поданої фахівцем із соціальної роботи (далі - фахівець) інформації за формою, затвердженою Мінсоцполітики. У разі надходження усної або письмової інформації про підозру або факт насильства в сім'ї, або реальну загрозу його вчинення, жорстоке поводження з дитиною, залишення дитини без піклування батьків, виникнення іншої ситуації, яка загрожує життю чи здоров'ю члена сім'ї (особи), фахівець здійснює екстрене втручання у ситуацію з метою негайного усунення або мінімізації наслідків такої ситуації.

Спільним наказом Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту та Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2009 № 3131/386, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.09.2009 за № 917/16933 затверджено Інструкцію щодо порядку взаємодії структурних підрозділів, відповідальних за реалізацію державної політики щодо попередження насильства в сім'ї, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів з попередження насильства в сім'ї, яка визначає порядок здійсненнями структурними підрозділами, відповідальними за реалізацію державної політики щодо попередження насильства в сім'ї, службами у справах дітей, центрами соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та відповідними підрозділами органів внутрішніх справ заходів щодо попередження насильства в сім'ї і механізм їх взаємодії при здійсненні таких заходів.

У Розділі ІІІ даної Інструкції зазначено, що інформація для суб'єктів, які попереджають насильство в сім'ї може бути отримана за зверненням громадян, організацій, підприємств, навчальних закладів тощо.

Судом встановлено, що директор ЗОШ № 219 ОСОБА_3 на виконання законодавчо встановлених повноважень повідомив Службу у справах дітей Оболонського району про ті фактичні обставини, які могли свідчити про фізичне насильство в сім'ї над малолітнім. Повідомлення у формі закритого листа були направлені до органів, які здійснюють заходи попередження насильства в сім'ї.

При цьому, судом вірно зазначено, що форма звернення директора школи ОСОБА_3 до служби у справах дітей обрана з дотриманням вимог щодо збереження конфіденційності інформації, отриманої від вчителів, учня та матері дитини.

Судом також встановлено, що на виконання вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачами не було надано доказів щодо фактів поширення інформації серед інших сторонніх осіб, сфері діяльності яких не пов'язана з попередженням насильства в сім'ї.

Суд першої інстанції також дійшов правильних висновків про відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують, що у зв'язку з виконанням посадових обов'язків вчитель ЗОШ № 219 ОСОБА_4 у неправомірний спосіб поширювала недостовірну інформацію щодо обставин фізичного насильства в сім'ї ОСОБА_1, де виховується учень з її класу.

Судова колегія також погоджується з висновками суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки такі вимоги є похідними від вимог про спростування недостовірної інформації, яка порушує честь і гідність, в задоволені яких судом відмовлено.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи позивачами спочатку заявлено позов до директора ЗОШ № 210 ОСОБА_3 та вчителя ЗОШ № 210 ОСОБА_4 В подальшому позивачі, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 11, 31 ЦПК України, уточнили позовні вимоги та визначили відповідачами фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо прийняття судом першої інстанції уточненої позовної заяви без зауважень не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки уточнення позовної заяви є правом особи, яка подала позов.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, а саме щодо розгляду справи з порушенням строків, встановлених ст. 157 ЦПК України, на правильність оскаржуваного рішення не впливають та не є такими, з якими закон пов'язує обов'язкове скасування судового рішення.

Таким чином, ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами згідно зі ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків.

Всі висновки суду першої інстанції повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, відповідають обставинам справи та нормам матеріального закону (а.с. 128-134).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/3411/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1089/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Шумейко О.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.