Справа № 517/518/17
Провадження № 2/517/292/2017
28 листопада 2017 року смт. Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Меєчка О.М.,
за участю секретаря Мартинюка Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
27 жовтня 2017 року ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Кузнєцова) О.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2016 року у Фрунзівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 82.
Від даного шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС.
Шлюбні відносини сторони припинили у серпні 2017 року. Причиною слугувало те, що відповідач став зловживати алкоголем, на ґрунті чого у сторін часто виникали сварки та непорозуміння.
У судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 15).
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленням про отримання ним судової повістки. Про причини неявки суд не повідомлено (а.с. 14).
Суд вважає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2016 року у Фрунзівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 82 (а.с. 3).
Від даного шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Оскільки судом встановлено, що сімя фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.
Позивач також просить стягнути з відповідача 800 гривень витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Пунктом 48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених судових витрат сторона позивача надала суду шаблонну квитанцію № 46, яка заповнена адвокатом ОСОБА_3 без зазначення будь якого рахунку адвоката, на який була сплачена сума коштів за надану юридичну допомогу та довідку вказаного адвоката про надання правової допомоги, де зазначено про передачу та отримання коштів (а.с. 5, 6).
Разом з тим, суду не надані договір про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_1, акту здачі-приймання наданих послуг, їх обсягу та узгоджений розрахунок понесених витрат.
У такому випадку вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 24, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Кузнєцова) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 листопада 2016 року Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 82 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: