АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 613/188/17 Головуючий суддя І інстанції Шалімов Д. В.
Провадження № 22-ц/790/4393/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубного Р.М., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Леськів Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 29 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Богодухівська міська рада Харківської області, Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 11 червня 2005 року у відділі РАЦС Богодухівського районного управління юстиції Харківської області вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з ОСОБА_1 не склалось, у звязку з чим рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 24 червня 2008 року шлюб між ними було розірвано. У листопаді 2008 року він, як медичний працівник, отримав квартиру у новозбудованому будинку № 5 по вул. Комарова в м. Богодухів Харківської області. На підставі рішення виконкому Богодухівської міської ради Харківської області № 912 від 11 листопада 2008 року йому було видано ордер № 163 на вселення у квартиру № 23. На той час разом з ним у дану квартиру вселились відповідачка, їх спільна дочка ОСОБА_4 та донька відповідачки від першого шлюбу ОСОБА_5, яка в приміщенні не проживає з червня 2015 року. Дана квартира перебуває на балансі КП «Богодухівжитло» виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області, а він являється наймачем квартири. На даний час у квартирі проживає лише позивач, відповідач разом з донькою залишила місце проживання, вона не є членом сімї позивача, комунальні послуги не оплачує, не утримує житлове приміщення, не приймає участі у спільному побуті, відсутня за місцем постійного проживання більше шести місяців. Відповідач залишила житло з власної волі, перепон для її проживання позивач не чинив, ніяких її речей в квартирі немає. На даний час власником квартири АДРЕСА_1 є позивач, відповідач не проживає у квартирі та не зявляється у ній з 2015 року, проте залишається зареєстрованою в квартирі, хоча має інше постійне місце проживання, в сімейних стосунках з власником квартири відповідач не перебуває.

Позивач просив визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 23 у будинку № 5 по вул. Комарова у м. Богодухові, Харківської області.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 29 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено. Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 з червня 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та про ухвалення нового, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що відповідач разом зі своїми дітьми мала намір проживати у спірній квартирі, неодноразово у присутності працівників правоохоронних органів намагалась потрапити до житла, однак, позивач змінив замки. ОСОБА_1 вказує, що вона не проживає у зазначеній квартирі через конфлікт з позивачем, який чинить їй перешкоди в користуванні спірним житлом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що зявились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копій рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 24 червня 2008 року та свідоцтва про розірвання шлюбу серії I-ВЛ №150340, виданого 16 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано 11 червня 2005 року відділом РАЦС Богодухівського районного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 52 розірвано.

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 131110, виданого 10 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

За змістом ордеру на житлове приміщення № 163, виданого 11 листопада 2008 року Виконавчим комітетом Богодухівської міської ради, ОСОБА_2 на сімю з 4 осіб надано право на зайняття житлового приміщення житловою площею 31, 4 м2 за адресою: АДРЕСА_3. Підстава для видачі ордера: рішення міськвиконкому № 912 від 11 листопада 2008 року. Склад сім,ї: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до копії довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку від 07.12.2016 року, виданої ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, до складу сімї / зареєстрованих / входять: ОСОБА_2 - власник, ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_1 колишня дружина.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Таким чином, спірною є неприватизована двокімнатна ізольована за адресою: АДРЕСА_4. Позивач вказував, що квартира належить йому на праві власності, однак суду пояснив, що має на увазі те, що він є основним наймачем житла.

Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за їхньою заявою може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника ,судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Задовольняючи позов з посиланням на ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не проживає у спірній квартирі з 2015 року, проте, суд першої інстанції в повній мірі причини такого непроживання не з*ясував.

Згідно довідки складеної депутатом міської ради ОСОБА_6, головою квартального комітету ОСОБА_7І в присутності сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, від 11 жовтня 2016 року, ОСОБА_2, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Колишня дружина ОСОБА_1 , за даною адресою не проживає, а проживає фактично в м. Харкові за адресою: АДРЕСА_5. ОСОБА_1 була повідомлена про комісію 29.09.2016 року, проте на момент обстеження квартири, остання була відсутня, жіночих речей в квартирі не було.

Зазначена довідка підтверджує факт непроживання відповідачки в спірній квартирі, між тим не встановлює причини такого непроживання.

ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що вона змушена була залишити квартиру через сварки з відповідачем, після чого позивач змінив замки на дверях квартири і вона не могла жодним чином туди потрапити, вимушена винаймати житло, тривалий час хворіла, між тим, у спірній квартирі мешкає позивач з новою дружиною.

Із зазначених причин ОСОБА_1 не мешкає у спірній квартирі, на цей час тимчасово проживає у родичів.

З матеріалів справи вбачається, що спір з приводу права користування спірним житлом вже був предметом розгляду в суді. Так, рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено. При цьому суд виходив з того, що ОСОБА_1 чинили перешкоди у проживанні в спірній квартирі.

Позивач ОСОБА_2 повторно звернувся до суду у лютому 2017 року.

Суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що в спірній квартирі мешкає з новою дружиною, право користування спірним житлом за відповідачкою не визнає, стосунки з нею неприязні. Підтвердив, що дійсно змінив замки після того, як із квартири були викрадені його особисті речі.

Вказані ОСОБА_1 причини непроживання в спірній квартирі судова колегія визнає поважними та вважає, що відсутні підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, воно підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України: судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду першої інстанції - залишається за його рахунок. Крім того, з ОСОБА_2 на користь Держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 679,36 грн., який був відстрочений ОСОБА_1 при подачі нею апеляційної скарги до ухвалення рішення.

Керуючись ч. 1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 29 травня 2017 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Богодухівська міська рада Харківської області, Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 679,36 грн.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді Р.М. Піддубний

ОСОБА_10