Справа № 565/1426/17
Провадження № 2/565/435/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання Руднік Л.С.,

з участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В суд звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 8960 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 04.08.2016р. сторони уклали кредитний договір № 04.08.2016-000000263 згідно з умовами якого ТОВ «Споживчий центр» зобовязується надати ОСОБА_1 кредит, а останній зобовязується повернути кредит та сплатити плату за користування коштами. Відповідно до електронної заявки та електронного підтвердження від 10.05.2017р. до кредитного договору від 04.08.2016р. позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 3500 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 23.05.2017р. та платою за користування коштами у розмірі 980 грн. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору ОСОБА_1 свої зобовязання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконав, не погасив заборгованості за кредитним договором. Заявляє позивач також про стягнення з ОСОБА_1 пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу, що складає в сумі 4480 грн. Загальна заборгованість відповідача перед ТОВ «Споживчий центр» по кредитному договору від 04.08.2016р. становить 8960 грн. Тому, ТОВ «Споживчий центр» заявлено позов до суду.

Представник позивача в судове засідання не зявився. До суду від імені представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача та про повне підтримання заявлених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення 8960грн. не визнав повністю. Зазначав про те, що дійсно 04.08.2016р. із позивачем був укладений кредитний договір і тоді він отримав 500 грн. та через деякий час погасив повністю борг. 10.05.2017р. ОСОБА_1 від позивача коштів не отримував, заявки на отримання таких коштів не подавав.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову.

Судом із копії кредитного договору №04.08.2016-000000263 встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 04.08.2016р. укладено договір, згідно з умовами якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити плату за користування (п.1.1). Пунктом 2.2 цього договору передбачено, що надання траншів (окрім першого траншу) здійснюється на підставі заявок, що надаються позичальником кредитору. Надання траншу є погодженням заявки. У пункті 2.2.1 договору йдеться про те, що заявка, за якою наданий транш, є невідємною частиною договору. У цьому ж договорі сторони погодили, що заявки за даним договором можуть подаватися за допомогою системи дистанційного обслуговування з використанням мережі інтернет, електронною поштою, що буде вважатися належною формою заявки.

З копії заявки до кредитного договору від 04.08.2016р. №04.08.2016-000000263, датованої 10.05.2017р., вбачається, що ОСОБА_1 просив надати йому транш у розмірі 7000 грн. на строк 14 календарних днів із платою за користування у розмірі 1960 грн.

Копією підтвердження заявки від 10.05.2017р. засвідчено, що ОСОБА_1 надано транш у розмірі 3500 грн. на строк 14 календарних днів з дати надання траншу. Плата за користування коштами складала 980 грн.

З анкети опитування клієнта для перевірки заявки, поданої за допомогою системи дистанційного обслуговування та копії її технічного запису (аудіо), дослідженого під час розгляду справи, суд приходить висновку, що саме відповідачем ОСОБА_1 було здійснено заявку про надання йому спірного траншу по кредитному договору в розмірі 3500 грн. Зазначені докази не спростовані відповідачем, співвідносяться із іншими доказами у справі, а тому в суду немає підстав піддавати їх сумніву.

Із наданої ПАТ КБ «Приватбанк» виписки по рахунку ОСОБА_1 (4731********8465) за період з 10.05.2017р. по 11.05.2017р. вбачається, що 10.05.2017р. на рахунок ОСОБА_1 перераховано 3500 грн. Це в сукупності, із іншими наданими позивачем письмовими доказами спростовує твердження відповідача про те, що він не отримував спірного траншу кредиту за договором, зазначеним у позові.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ч.1 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із п. 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобовязань за договором, кредитор залишає за собою право нарахування пені за кожен день прострочення виконання зобовязання, а саме: за прострочення повернення кредиту пеню з розрахунку 2% за кожний день прострочення платежу; за прострочення повернення плати за користування кредитом пеню з розрахунку 2% за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом від 12.07.2017р. має місце заборгованість по кредитному договору ОСОБА_1 в розмірі 8960 грн., з яких: заборгованість за кредитом (траншем) 3500 грн., заборгованість по платі за користування кредитом 980, пеня 4480 грн.

Отже, суд вбачає підстави для стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту (траншу), несплаченої суми за користування кредитом та пені у розмірах, що зазначені у письмовому розрахунку суми заборгованості по кредиту.

Стягненню з відповідача підлягають документально підтверджені судові витрати в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість по кредитному договору № 04.08.2016-000000263 від 04.08.2016 року: 3500 (три тисячі пятсот) гривень тіла кредиту (траншу), 980 (девятсот вісімдесят) гривень плати за користування коштами, 4480 (чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень пені та 1600 (одну тисячу шістсот) гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :