Провадження № 22-ц/783/5751/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці про надання інформації,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково. Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці надати ОСОБА_2 для ознайомлення висновок щодо причин смерті ОСОБА_3. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці на користь ОСОБА_2 487 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржило Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці.

В апеляційній скарзі стверджує, що з рішенням суду першої інстанції не погоджується, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до висновку, що права та законні інтереси ОСОБА_2 були порушені слідчим відділенням ЛВ на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці, що проявилось у ненаданні для ознайомлення висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3, яка проводилась в рамках кримінального провадження №0000130. Стверджує, що позивачка звернулась із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до слідчого відділення ЛВ на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці 28.08.2015 року, тобто тоді, коли вказані матеріали перебували у розпорядженні ГУМВС України у Львівській області та з 01.08.2015 року була чітка заборона реєструвати будь-які заяви і повідомлення, що не мають відношення до ліквідації зазначеного органу. Вважає, що УМВС України на Львівській залізниці не могло порушити прав позивачки щодо доступу до інформації, оскільки такою володів інший суб'єкт владних повноважень - ГУМВС України у Львівській області. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим відділенням Лінійного відділу на станції Стрий Управління МВС України у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000130.

27 серпня 2014 року слідчим СВ ЛВ на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці Матульським А.С. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000130 від 01 серпня 2014 року у зв'язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України (а.с.9).

Із фабули постанови слідчого про закриття кримінального провадження убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у рейсі №6025 сполученням Львів-Сянки помер провідник електропоїзду міського сполучення ВП «Моторвагонне депо Львів» ДТГО «Львівська залізниця» ОСОБА_3

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 являється чоловіком позивача - ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого відділення Лінійного відділу на станції Стрий Управління МВС України у Львівській області із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (а.с.54), проте така заява не була розглянута. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 звернулася із скаргою до Стрийського районного суду Львівської області в порядку ст. 303 КПК України, в якій просила зобов'язати слідчого Матульського А.С. розглянути клопотання від 28.08.2015 року і постановити відповідне рішення та надали доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000130 (а.с.6).

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 вересня 2015 року матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого управління Лінійного відділу станції Стрий УМВС України на Львівській області Матульського А.С. повернуті скаржниці. Підставами для повернення скарги слідчий суддя зазначив відсутність доказів, які б підтверджували статус особи, яка подала скаргу у кримінальному провадженні (заявник, потерпілий, його представник чи законний представник), а саме постанови про надання особі певного процесуального статусу у кримінальному провадженні (а.с.8).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за наведених обставин позивач позбавлена права на отримання інформації - ознайомитись з висновком судово-медичної експертизи трупа її покійного чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Стаття 34 Конституції України передбачає, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних правовідносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 47 Закону України «Про інформацію» встановлено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ч. 3 Європейської Хартії Прав Пацієнтів кожна особа має право на отримання повного обсягу інформації стосовно стану здоров'я, медичної допомоги, в тому числі медичного втручання, можливостей і умов використання результатів медичної допомоги та усіх доступних сучасних технологій.

Згідно з ч. 1 ст. 285 ЦК України повнолітня фізична особа має право на достовірну і повну інформацію про стан свого здоров'я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються її здоров'я. Згідно ч.4 цієї статті у разі смерті фізичної особи члени її сім'ї або інші фізичні особи, уповноважені ними, мають право бути присутніми при дослідженні причин її смерті та ознайомитись із висновками щодо причин смерті, а також право на оскарження цих висновків до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Суд першої інстанції правильно встановив, що права та законні інтереси ОСОБА_2 були порушені слідчим відділенням Лінійного відділу на станції Стрий Управління МВС України на Львівській залізниці, які проявились у ненаданні для ознайомлення висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3, яка проводилась в рамках кримінального провадження №0000130.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем подані належні, допустимі та беззаперечні доказів щодо порушення її права на інформацію.

Доводи апеляційної скарги про те, що Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці не порушувало прав позивачки на доступ до інформації, оскільки на момент звернення до нього позивачки із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження такі перебували у розпорядженні іншого суб'єкта владних повноважень - ГУМВС України у Львівській області колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Згідно ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

А відтак, враховуючи наведене, а також те, що Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці відповідно до положень ЦПК повідомлялось про час та місце слухання справи, однак без поважних причин в суд представника не направило, а також не подало заперечень щодо позову та доказів на їх підтвердження, колегія суддів відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України не вбачає підстав для дослідження нового доказу, доданого до апеляційної скарги - незавіреної копії опису закритих кримінальних справ.

В зв»язку з викладеним колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.