Справа № 138/3481/16-ц
Провадження №:2/138/83/17
26.01.2017 м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючої судді Жикевич Т.Б.,
за участю секретаря Алєкєсєєвої І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові зазначив, що не заперечує проти заочного рішення, розгляд справи просив проводити у його відсутність.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації.
Враховуючи зміст заяви представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, відповідно до положень ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
07.08.2013 відповідачем було підписано заяву позичальника № K20PRN80724864. Тобто, між кредитором та боржником укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7015,86 грн. на купвлі компютерної техніки зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% (а.с.6-16).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч.1 ст.526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Щодо нарахування штрафу то відповідно до п.1.5.20 умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмір в 500грн. плюс 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.11).
Щодо нарахування процентів та комісії то відповідно до п.2.4.3.1 умов і правил надання банківських послуг, боржник зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на умовах, передбачених договором. Крім того, згідно п. 2.4.3.3, нарахування процентів та комісії здійснюється в останню дату виплати процентів, при цьому проценти розраховуються на фактичний остаток заборгованості за кожен календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом.
Щодо нарахування пені то відповідно до п.1.5.25 умов і правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених договором, умовами і правилами, клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, котра діяла в період, за який платиться пеня, за кожний день прострочки (а.с.11).
Відповідно до ст. 548 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Зважаючи на положення вказаної норми, суд зважає на те, що 7544,07 грн. які позивач визначив як пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором є неустойкою.
Разом з тим, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним.
На думку суду, сума неустойки за прострочення щомісячних платежів у сумі 7544,07 грн. грн. значно перевищує розмір збитків, а тому суд вважає за потрібне ухвалити рішення на засадах справедливості, зменшивши розмір неустойки до суми основної заборгованості, що становить 5981,74 грн.
Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, яка є обов'язковою для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України.
Отже, судом встановлено, що відповідач на підставі кредитного договору № K20PRN80724864 від 07.08.2013 отримав кредит у розмірі 7015,86 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконав в повному обсязі, чим істотно порушив умови укладеного договору.
Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст.3,525, ч. 1 ст.526, ч. 1 ст.530, ч. 1 ст.626, ч. 1 ст.629, ч. 1 ст.1054 ЦК України, ст.ст.10,60, ч. 1 ст.88, ч. 4 ст.197,212-216,224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №K20PRN80724864 від 07.08.2013, станом на 02.11.2016, в загальному розмірі 13 139 (тринадцять тисяч сто тридцять дев'ять) гривень 77 копійок, яка складається з наступного: 5976,93 грн. - заборгованість за кредитом, 4,81 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5981,74 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 676,29 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у виді судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти дів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Т.Б.Жикевич