Справа № 454/2982/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Сокальський районний відділ Управління державної міграційної служби у Львівській області та Служба у справах дітей Сокальської районної державної адміністрації Львівської області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання осіб такими , що втратили право на проживання-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, вказавши, що є власником будинку № 32 по вулиці Яворницького у м. Сокаль Львівської області. В даний час в будинку зареєстровані відповідачі, проте фактично у ньому не проживають.

ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповіддю Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області № 603 від 10.08.2016 року на адвокатський запит.

ОСОБА_3 разом із неповнолітньою донькою ОСОБА_5 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Ці обставини встановлені Сокальським судом Львівської області при розгляді справи № 454/2739/15-ц. Таку ж адресу зазначив державний виконавець Сокальського районного відділу ДВС у постанові про відкриття виконавчого провадження, де ОСОБА_3 виступає стягувачем.

З лютого 2014 року по теперішній час відповідачі фактично не проживають у її будинку, їхніх особистих речей у домі немає, домовленості щодо користування її будинком не було. На неодноразові прохання добровільно знятися з реєстрації відповідачі ігнорують, тому для захисту своїх прав власності позивачка звернулася із позовною заявою до суду та просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням а саме у будинку № 32 по вулиці Яворницького у м. Сокаль Львівської області.

Відповідач ОСОБА_2 надав письмові пояснення в яких вказує, що дійсно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично 2 роки. На прохання позивача добровільно знятися з реєстрації не реагував так як не мав бажання повертатися у м. Сокаль Львівської області та не вважав це вкрай необхідним. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 вважає позовну заяву безпідставною, не обґрунтованою та такою що не підлягає до задоволення, подавши на адресу суду свої письмові заперечення. Зокрема вважає, що у позовній заяві не вказано які саме перешкоди у користуванні майном вчиняє позивачці. Право на користування даним житловим будинком у неї виникло з моменту реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 а у дочки ОСОБА_6 з моменту народження, проте після розірвання шлюбу відносини між сторонами стали неприязні тому спільне проживання у будинку позивачки стало неможливим. Окрім того її колишній чоловік зловживав алкоголем і неодноразово завдавав їй тілесних ушкоджень, тому вважає це поважною причиною відсутності за місцем проживання.

Посилання позивачки на копію постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 вважає незаконним, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження і даний доказ отримана з порушенням чинного законодавства.

Також вимога позивачки визнати малолітню ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням не є законною, оскільки зачіпає інтереси малолітньої особи.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У письмових поясненнях зазначає, що факт того що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають окремо встановлено в рішенні Сокальського районного суду №454/2219/16-ц у справі про розірвання шлюбу між відповідачем 1 та відповідачем 2. Вимога щодо визнання малолітньої ОСОБА_4 є правомірною, оскільки ОСОБА_3 є її законним представником а дитина проживає разом із нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила та просила відмовити у задоволенні позову. Підтримала подані пояснення проти позовної заяви.

Представник третьої особи Сокальський районний відділ Управління державної міграційної служби у Львівській області в судове засідання не прибув та не повідомив про причини неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надходило.

Представник третьої особи служби у справах дітей Сокальської РДА - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову не заперечувала а винесення рішення поклала на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом ОСОБА_8 встановлено, що після смерті ОСОБА_9, яка померла 17.05.2006р., спадкоємцем майна є її дочка ОСОБА_1. Спадкове майно складається із житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою м. Сокаль вул. Яворницького 32, Львівської області.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Червоноградським МБТІ, встановлено, що вище вказаний будинок 04.01.2007р. зареєстрований в цілому за ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України позивач як власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Зазначені права вказані і в ст.150 Житлового Кодексу України.

Як встановлено в ході розгляду справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який був розірваний згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області №454/2219/16-ц.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї. Тому в даному в випадку власник повинен звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні правом власності, а не про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Із довідки №603 від 10.08.2016р. виданої Дубищенською сільською радою Чуднівського району Житомирської області встановлено, що ОСОБА_2 дійсно проживає без реєстрації в с. Дідківці по вул. І.Франка 58, Чуднівського району Житомирської області.

Із поданої до матеріалів справи постанови про відкриття виконавчого провадження №ВП 51139057 від 18.05.2016р. встановлено, що ОСОБА_3 проживає у с. Петориця по вул. Надбужанська9, Сокальського району Львівської області.

Окрім того згідно даної постанови встановлено, що з ОСОБА_2 стягують аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 1000,00грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дочкою повноліття.

Згідно Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, Наказ №1077 МВС України від 22.11.2012р., зазначено, що відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вносяться до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки. П.2.3. відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто.

При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС.

Так у ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. За адресою зареєстрованого місця проживання з

особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. № 1382-ІУ зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно позиції п.39 постанови пленуму ВСС «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7.02.2014 №5 члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону, яким не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми гл.32 ЦК

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сторони більше двох років не проживають у будинку позивачки, таким чином суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, 18.11.2008 року такими, що втратили право на користування житловим приміщенням , а саме будинком №32 по вул. Яворницького у м.Сокаль Сокальського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук