Справа 2- 245/10
Провадження 6/522/50/17
У Х В А Л А

26 січня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2 до виконання, по цивільній справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2010 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» було задоволено. Суд стягнув солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 588, 76 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 104 748, 66 грн., та судові витрати в сумі 1 077, 49 грн. (а.с.126-128).

ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_4" 26.12.2016 року звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, яке обґрунтовано тим, що 21.07.2010 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-245/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 588, 76 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 104 748, 66 грн., та судові витрати в сумі 1 077, 49 грн., стосовно ОСОБА_1

Також, 21.07.2010 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-245/10 про звернення стягнення на пасажирський автобус FIAT-IVECO, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ОІС №633233, виданого МРЕВ-2 ОСОБА_5 України в Одеській області 15.04.2004 року.

Під час ліквідації Банку при інвентаризації уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кредитних справ було виявлено оригінали виконавчих листів №2-245/10 та встановлено, що заборгованість боржника ОСОБА_3 перед банком не погашена, тому виконавчі листи підлягають подальшому примусовому виконанню. Причинами порушення строку для пред'явлення до виконання є значна зміна кадрів, скорочення штату працівників, пересилання кредитної справи з регіональної дирекції до головного офісу, неефективність управління колишнього керівництва та низький рівень контролю по роботі з повернення кредитної заборгованості, в тому числі контролю виконання судових рішення органами державної виконавчої служби. Враховуючи, що ці причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дії, банк просив суд задовольнити цю заяву.

У судове засідання сторони не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, чим позбавили суд можливості вислухати їх думки по суті. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 371 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2010 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» було задоволено. Суд стягнув солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 588, 76 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 104 748, 66 грн., та судові витрати в сумі 1 077, 49 грн.. Звернув стягнення на пасажирський автобус марки FIAT-IVECO, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ОІС №633233, виданого МРЕВ-2 ОСОБА_5 України в Одеській області 15.04.2004 року (а.с.126-128).

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи по вказаній справі було видано 21.07.2010 року, про що свідчить підпис працівника суду (а.с.130).

Зокрема, 21.07.2010 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-245/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 588, 76 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 104 748, 66 грн., та судові витрати в сумі 1 077, 49 грн., стосовно ОСОБА_1 (а.с.139).

Також, 21.07.2010 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-245/10 про звернення стягнення на пасажирський автобус FIAT-IVECO, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ОІС №633233, виданого МРЕВ-2 ОСОБА_5 України в Одеській області 15.04.2004 року (а.с.138).

Виконавчі документи повинні бути пред'явлені до виконання в строки, встановлені ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату розгляду заяви). Стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений. Тобто виключним суб'єктом звернення до суду з цього питання є стягувач.

Таке право стягувача передбачено також ч. 1 ст. 371 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Закон не визначає переліку причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання, які є поважними, тому питання про поважність таких причин вирішується в кожному конкретному випадку із урахуванням обставин справи та доказів, що свідчать про неможливість подачі виконавчих листі до виконання протягом визначеного законом строку в зв'язку з наявністю об'єктивних перешкод для звернення до суду; при цьому суб'єктивні причини та особисті мотиви позивача самі по собі не можуть вважатися перешкодами для звернення до суду.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення строків для предявлення виконавчих листів до виконання, заявник обґрунтував свої вимоги з посиланням на проведення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Суд вбачає, що строк предявлення виконавчих листів до виконання було встановлено до 28.06.2013 року.

У матеріалах справи наявні копії двох виконавчих листів (а.с.138-139), з яких вбачається, що на виконавчому листі відносно боржника ОСОБА_1 стоїть відмітка державного виконавця від 25.03.2011 року з посиланням на Закон України «Про виконавче провадження», відмова у відкритті виконавчого провадження. З відміток, наявних на виконавчому листі №2-245/10 відносно ОСОБА_6, суд вбачає, що виконавчий лист повернуто державним виконавцем на підставі ч.2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішення №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідації банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації банку, було прийнято виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 березня 2015 року.

При цьому, з відповідною заявою щодо поновлення строків предявлення виконавчих листів до виконання заявник звернувся до суду лише 26.12.2016 року, тобто приблизно через три роки з моменту закінчення строку предявлення даних листів до виконання та приблизно півтора року з моменту початку процедури ліквідації банку.

З огляду на що посилання заявника на проведення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» як поважну причину пропущення строків предявлення виконавчих документів до виконання суд не приймає до уваги за їх необґрунтованості, а з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у звязку з необгрунтованістю, а тому відмовляє у задоволенні.

Керуючись ст. 10-11, 57, 197, 371 ч.1 та ч.2 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів до виконання, по цивільній справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

26.01.2017