Справа № 302/343/17
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

за участі секретаря - Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду від 06 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про перерахунок заборгованості за електроенергію,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Закарпаттяобленерго» (перейменоване у ПрАТ «Закарпаттяобленерго»), в якому просив зобов'язати Міжгірський РЕМ: - здійснити йому в ручному режимі перерахунок заборгованості за електроенергію відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»; - здійснити йому в ручному режимі перерахунок заборгованості за електроенергію по нічному тарифу; - встановити безкоштовно багатофункціональний лічильник; - виплатити моральні збитки в сумі 10000 грн.

На обґрунтування вимог зазначав, що він має право на отримання пільг як інвалід війни 3-ї групи, оскільки він звільнений від сплати податків і зборів на підставі п.п. 5, 23 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», однак йому відмовляють перерахувати заборгованість по нічному тарифу та з пільгами на ПДВ, а також на неодноразові усні звернення відповідач відмовляється встановлювати позивачу безкоштовно багатофункціональний лічильник. Вказував, що такими діями йому завдано моральну шкоду.

Рішенням Міжгірського районного суду від 06.07.2017 у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову його позову.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши позицію апелянта та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни третьої групи і користується пільгами відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993.

14.09.2007 року між Міжгірським РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір на користування електричною енергією № 0333-78 (далі - Договір).

Згідно п. 1 вказаного Договору енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни передбачені цим договором та забезпечувати належне виконання обов'язків визначених п. 11 Договору. Пунктом 28 Договору передбачено, що він укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення.

Відповідно до п. 19 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 №1357 (далі - ПКЕЕН) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.

У споживача ОСОБА_1 встановлено однотарифний трьохфазний прилад обліку типу НІК 2301 АПЗ 5 (120) заводський № 0024641.

Споживачем було допущено заборгованість за спожиту електроенергію за період із грудня 2016 року по березень 2017 року.

Після отримання попередження про припинення електропостачання ОСОБА_1 28.03.2017 уклав із відповідачем угоду № 13 про погашення заборгованості і згідно даної угоди 11.04.2017 здійснив першу оплату в сумі 240, 92 грн. Як зазначила в судовому засіданні апеляційного суду представник ПрАТ «Закарпаттяобленерго», вказана угода про погашення заборгованості позивачем повстю виконана.

Вимога ОСОБА_1 провести йому перерахунок заборгованості за електроенергію з посиланням на п.п. 5 і 23 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» у зв'язку з тим, що він має пільги і звільнений від сплати 20 % ПДВ за отримані послуги з енергопостачання - є необґрунтованою, виходячи з наступного.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» не передбачено для покупців (споживачів електроенергії) окремої пільги щодо включеного в ціну товару податку на додану вартість.

У листі НКРЕЕ України № К-06-59 від 05.02.2001 «Про нарахування ПДВ» зазначено, що особи - в якості покупців сплачують податок на додану вартість у складі платежу за товар, у даному випадку - електроенергії, що становить 20 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів (робіт, послуг).

Вимога позивача про проведення йому перерахунку відповідачем заборгованості за електроенергію по нічному тарифу також є необгрунтованою та безпідставною, оскільки позивач користується однотарифним, трьохфазним приладом обліку, який не є багатофункціональним, не передбачає і не обліковує окремо споживання електричної енергії у нічний час.

Послуги з облаштування електроустановки вузлом обліку побутовому споживачу надаються електророзподільним підприємством відповідно до укладеного договору про приєднання до електричних мереж або відповідно до укладеного договору про використання додаткових робіт (послуг).

Надання побутовому споживачеві замовлених ним послуг з облаштування або реконструкції вузла обліку електричної енергії здійснюється за рахунок побутового споживача.

Пунктом 12 ПКЕЕН встановлено, що у разі вибору побутовим споживачем іншого виду тарифу на електроенергію або у разі встановлення у приватному домогосподарстві генеруючої установки електророзподільне підприємство надає такому побутовому споживачу послуги з приведення вузла обліку відповідно до вимог нормативно-технічних документів та законодавства протягом трьох днів у містах та п'яти днів у сільській місцевості від дня оплати побутовим споживачем цих послуг.

Позивач ОСОБА_1 не звертався до відповідача із письмовою заявою про придбання багатофункціонального приладу обліку чи то встановлення у своєму дворогосподарстві придбаного ним багатофункціонального приладу обліку, який пройшов державну повірку або метрологічну атестацію. Позиція позивача, що відповідач зобов'язаний йому безкоштовно (тобто за рахунок відповідача) встановити такий прилад обліку, не ґрунтується на законі.

Відтак, вимога позивача про встановлення йому безкоштовно багатофункціонального електролічильника задоволенню не підлягає.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею до ст. 23 ЦК України визначено, у чому може полягати моральна шкода.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів наявності порушення його прав відповідачем, його позовні вимоги є безпідставними та не ґрунтується на чинному законодавстві. Зокрема, позивач не довів підстав для здійснення перерахунку йому заборгованості, не навів доводів для безкоштовного встановлення багатофункціонального лічильника, а також необхідної сукупності умов для відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду від 06 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: