Справа № 184/1121/17
Номер провадження 2-о/184/42/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Малашиної Ю.Б.,

секретаря судового засідання - Попівніч Н.І.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - комунальне підприємство «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», виконавчий комітет Покровської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою та просила суд встановити факт належності їй - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва на право власності на житло - на квартиру АДРЕСА_5, виданого 16 вересня 1994 року відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, згідно розпорядження керівника приватизації НОМЕР_2 від 16 вересня 1994 року та зареєстрованого в Нікопольському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 вересня 1994 року за реєстраційним номером НОМЕР_2. Заявниця у заяві вказала, що 16.09.1994 року згідно розпорядження керівника органу приватизації НОМЕР_2 відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе їй було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру АДРЕСА_2. В подальшому це свідоцтво було зареєстровано в Нікопольському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 вересня 1994 року за НОМЕР_2. Однак, в цьому свідоцтві було зазначено невірно її прізвище, замість правильного «ОСОБА_7» зазначено невірно прізвище «ОСОБА_8». В підтвердження правильності написання її прізвища є наступні документи:

-16 жовтня 1998 року Орджонікідзевським МВ УМВС України в Дніпропетровській області було видано паспорт громадянина України НОМЕР_1 в якому зазначено ім'я заявника українською мовою «ОСОБА_7»;

-19 жовтня 1999 року державна податкова інспекція в м. Орджонікідзе видала довідку про присвоєння їй ідентифікаційного номера, в якій зазначено українською мовою прізвище заявника «ОСОБА_7».

Помилку в своєму прізвищі ОСОБА_1 відразу не помітила і не придала значення, крім цього, всі документи на той час були зазначені російською мовою. Однак, під час занесення даних до державного реєстру нерухомого майна на цю помилку було звернуто увагу і було запропоновано їй звернутись до суду з метою встановлення факту належності саме їй відповідного свідоцтва про право власності на житло.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засідання заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, пояснивши, що з травня 1975 р. зареєстрована та мешкає у квартирі АДРЕСА_2. Разом з нею у вказаній квартирі проживали її чоловік, який помер та син ІНФОРМАЦІЯ_2, який з 1985 р. зареєстрований та проживає за іншою адресою. Крім вказаних осіб у квартирі АДРЕСА_2 ніхто не був прописаний. Помітивши помилку у свідоцтві про право власності на житло від 16.09.1994 р., в якому замість правильного прізвища «ОСОБА_7» зазначено невірно прізвище «ОСОБА_8», заявник звернулася до виконавчого комітету Покровської міської ради, де їй роз'яснили про необхідність звернення до суду. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа здійснюється заявником з метою отримання можливості розпорядження вказаним нерухомим майном, у тому числі складання заповіту.

Представник заінтересованої особи - комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» у судовому засіданні 31.07.2017 р. щодо задоволення заяви не заперечував, наголосивши, комунальним підприємством помилки у прізвищі не було допущено, оскільки реєстрація вказаної квартири була здійснена на основі свідоцтва про право власності на житло, в якому прізвище особи, якій належить нерухомість вказано як «ОСОБА_8». В подальшому представником заінтересованої особи - комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 31.07.2017 р. подано клопотання, відповідно до якого просить суд розглядати вказану справу без їх участі.

Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Покровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, проте, надав до суду заяву від 03.08.2017 р. №2387/17-12/277, відповідно до якої виконавчий комітет не заперечує проти задоволення вимог заявника та просить розглянути справу за відсутності представника виконкому.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги заявником про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ксерокопії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 16 жовтня 1998 року Орджонікідзевським МВ УМВС України в Дніпропетровській області прізвище, ім'я, по-батькові заявника українською мовою зазначено як «ОСОБА_2», російською мовою - «ОСОБА_1»; вказана особа зареєстрована з 16.05.1975 р. за адресою: АДРЕСА_3.

Довідкою державної податкової інспекції в м. Орджонікідзе їй присвоєно ідентифікаційний номер, в якій зазначено українською мовою прізвище заявника «ОСОБА_7».

Відповідно до заяви про оформлення передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_4 від 03.08.1994 р. ОСОБА_2 (зазначено російською мовою) звернулась з відповідною заявою до керівника органу приватизації та надала довідку про склад сімї, згідно якої у зазначеній квартирі інші особи, крім неї, не прописані.

Свідоцтвом на право власності на житло - на квартиру АДРЕСА_1 виданого 16 вересні 1994 року відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, згідно розпорядження керівника приватизації НОМЕР_2 від 16 вересня 1994 року та зареєстрованого в Нікопольському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 вересня 1994 року за реєстраційним номером НОМЕР_2 засвідчено право власності на зазначену квартиру ОСОБА_3

Довідкою ЖЕО м. Покров №6784 від 02.08.2017 р. засвідчено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_6, у якій прописана 16.05.1975 р., інші особи на день видачі довідки у вказаній квартирі не проживають.

Як пояснила свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, вона з травня 1975 р. поселилася та проживає за адресою: квартира АДРЕСА_7 З цього ж часу вона знає і заявницю, яка проживала у квартирі АДРЕСА_5 цього ж будинку спочатку з чоловіком та сином, а потім після смерті чоловіка та зміною місця проживання сина - одна. Інші особи у зазначеній квартирі не були зареєстровані.

Як пояснила свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, вона проживає за адресою: квартира АДРЕСА_5 та є сусідкою заявниці з травня 1975 р., коли відбулося заселення вказаного будинку. Заявниця проживала у квартирі АДРЕСА_5 разом з чоловіком, який згодом помер, та сином, який після восьмого класу навчався в м. Нікополі, там одружився та отримав квартиру. Коли син ОСОБА_1 пішов в армію, протягом 1 року в її квартирі тимчасово проживала невістка з дитиною, після повернення сина з армії, невістка з сином переїхали у Нікополь, де мали власне житло. Інші особи, крім заявниці, у квартирі АДРЕСА_5 не мешкали.

Згідно ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У відповідності до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 - 215, 223, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - комунальне підприємство «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», виконавчий комітет Покровської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва на право власності на житло - на квартиру АДРЕСА_5, виданого 16 вересня 1994 року відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, згідно розпорядження керівника приватизації НОМЕР_2 від 16 вересня 1994 року та зареєстрованого в Нікопольському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 вересня 1994 року за реєстраційним номером НОМЕР_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина