Справа № 530/1787/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

11.01.2017 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Водолага А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Зіньків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і Зіньківської міської ради про визнання права приватної власності на земельну ділянку,--

В С Т А Н О В И В:

В судове засідання не з»явилась позивач ОСОБА_1, її представник, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 представник Зіньківської міської ради, про час і місце розгляду справи були повідомлені в законом встановленому порядку, направили в адрес суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідачі проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечують.

Справа розглядалась в порядку ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд встановив.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право приватної

власності на 1/2 частину земельної частки (паю) загальним розміром 3, 06 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яка належала її матері ОСОБА_4, померлій 07.08.2003 року

Під час розгляду справи встановлено, що 07.08.2003 року, у віці 71 року, у місті Зінькові померла мати позивача ОСОБА_1,-- ОСОБА_4, якій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0312660 , зареєстрованого 22.01.1998 року за № 347,-- на підставі розпорядження Зіньківської районної державної адміністрації від 02.07.1997 року № 252, -- належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Енгельса, розміром 3, 06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості)

Згідно ст. ст. 529 ч.1, 549 ч. 1, п.1 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 року, чинного на час відкриття спадщини), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого, та визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом померлої ОСОБА_4. ОСОБА_1 уже успадкувала 1/2 частину вказаної земельної ділянки, що підтверджується рішенням Зіньківського районного суду від 12.06.2012 року про визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 3, 06 умовних кадастрових гектари, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Енгельса Зіньківського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 07.08.2003 року ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0312660

На іншу 1/2 частину вказаної земельної ділянки право власності за ОСОБА_1 суд не визнав, посилаючись на те, що так як згідно довідки Зіньківської міської ради на день смерті ОСОБА_4 разом з нею був зареєстрований на проживання, крім ОСОБА_1, син померлої ОСОБА_2, який не подав до нотаріуса заяви в шестимісячний строк після відкриття спадщини про відмову від прийняття спадщини,-- то він вважався таким, що прийняв спадщину, зокрема і 1/2 частину земельної ділянки, належної ОСОБА_4. При цьому суд обґрунтував факт прийняття спадщини ОСОБА_2 тим, що він не відмовився від своєї частки в спадковому майні померлої ОСОБА_4, так як проживав разом із померлою. При прийнятті такого рішення суд послався на ст. 549

Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 р.) і на ст. 1268 Цивільного кодексу України

( в редакції 2003 р.).

Зважаючи на те, що спадщина відкрилася 07.08.2003 року, тобто на час чинності Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 р.), то такої підстави, передбаченої ст. 1268 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), вважати, що ОСОБА_2 був таким, що прийняв спадщину, так як проживав разом зі спадкодавцем, але не відмовився від своєї частки в спадковому майні,-- статтею 549 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 р.) не передбачалося..

Натомість згідно ст. 549 ч.1 п.1, ч.2 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 року), визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 553 ч.2 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 року), вважається, що відмовився від прийняття спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу)

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року № 4 Про практику розгляду судами України справ про спадкування, яка була чинною на час відкриття спадщини,-- передбачено, що заяви про встановлення факту прийняття спадщини, якщо при цьому немає спору про право на спадщину, розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Спору про право на спадщину померлої ОСОБА_4 не малося. Також ОСОБА_2 не звертався до суду із заявою про встановлення факту прийняття ним спадщини, так як не подавав заяву, не звертався і до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому що не бажав приймати спадщину. Дані факти підтверджуються поданою ОСОБА_2 заявою до суду про відмову у прийнятті спадщини померлої ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1.

Факт неприйняття спадщини померлої ОСОБА_4 гр-ном

ОСОБА_2 та його відмова від прийняття спадщини, також підтверджується неподанням ним на протязі понад 13 років заяви нотарісу про прийняття спадщини та неодержання ним свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 32 ч. 2 Цивільного процесуального кодексу України ( в редакції 1963 року), факти, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили по одній цивільній справі, не доводяться знову при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті самі особи. Таким чином, факт прийняття спадщини померлої ОСОБА_4 гр-кою ОСОБА_1 уже доведений вказаним рішенням суду.

Факт того, що померлій матері позивача ОСОБА_1,-- ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього КСП імені Енгельса, розміром 3, 06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), а після її смерті право на неї в цілому належить ОСОБА_1, як спадкоємцю першої черги за законом, підтверджується наступними доказами:

1.Паспортом і свідоцтвом про народження позивача, згідно якого вона є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка і мешканка міста Зіньків, вулиця Ватутіна, 34, а її матрію була ОСОБА_4

2.Свідоцтвом про смерть матері позивача, згідно якого ОСОБА_4 померла 07.08.2003 року, у віці 71 року, у місті Зінькові

3.Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0312660 , зареєстрованим 22.01.1998 року за № 347,-- згідно якого ОСОБА_4 на підставі розпорядження Зіньківської районної державної адміністрації від 02.07.1997 року

№ 252, -- належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Енгельса, розміром 3, 06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості)

4.Рішенням Зіньківського районного суду від 12.06.2012 року про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 3, 06 умовних кадастрових гектари, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Енгельса Зіньківського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій 07.08.2003 року ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0312660

5.Заявами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини померлої ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 .

6. Іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Приймаючи до уваги вимоги позивача, зважаючи на відсутність заперечень проти заявлених вимог відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.197,214,215 ЦПК України, суд --

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, уродженкою і мешканкою міста Зіньків, вулиця Ватутіна, 34,-- як за спадкоємцем першої черги за законом,-- право приватної власності на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 3, 06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Енгельса, -- право на яку, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0312660 , зареєстрованого 22.01.1998 року за № 347,-- на підставі розпорядження Зіньківської районної державної адміністрації від 02.07.1997 року № 252, -- належало ОСОБА_4, померлій 07.08.2003 року, у віці 71 року, у місті Зінькові

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд протягом 10 днів після його проголошення.

СуддяОСОБА_5