АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/5888/17 Головуючий 1 інст. Масло С.П.
Справа № 612/131/17 Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого- судді Карімової Л.В.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Колесник О.Е.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,4418 га, кадастровий номер :02:000:0007, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, укладеного 15 березня 2012 року від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зареєстрованого 24 липня 2012 року за № 01126.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 липня 2012 року померла ОСОБА_6, яка за життя зробила заповідне розпорядження на належне їй майно на його імя. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.02.2017 року йому, ОСОБА_3, належить вищевказана земельна ділянка.

15.03.2012 року між його бабусею ОСОБА_6 та відповідачем було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. До цього договору оренди земельної ділянки додано: акт визначення меж земельної ділянки, акт приймання-передачі земельної ділянки, на яких міститься підпис не ОСОБА_6, оскільки остання з грудня 2011 року перебувала на обліку у сімейного лікаря з діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу, була паралізована та потребувала постійного догляду.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 за станом здоровя не підписувала договір оренди земельної ділянки та зазначені акти, вважав, що у відповідності до вимог ст.ст. 638, 203, 207, 215 ЦК України договір оренди землі є недійсним.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що судом неправильно залучено до справи лист головного лікаря КНП Близнюківського РЦПМД ОСОБА_8 щодо стану здоровя ОСОБА_6 зі слів невідомих осіб у 2012 році, оскільки вказаний лист не є належним та допустимими доказом.

В запереченнях на апеляційнук скаргук представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_9, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги , які були предметом розгляду суду першої інстанції, просить відхилити скаргу та залишити рішення суду першої інстангції без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що спірний договір позивачем підписувався, а отже, у нього було волевиявлення на використання його земельної ділянки іншими особами. Доказів протилежного позивачем не надано, довідка сімейного лікаря із зазначенням діагнозів ОСОБА_6 не може слугувати належним доказом на підтвердження факту неможливості підписання оскаржуваного договору оренди та актів прийому-передачі земельної ділянки та визначення меж земельної ділянки в натурі, такий факт може підтвердити лише відповідний висновок експерта. Ухвалою суду від 16.05.2017 року у справі була призначена судова почеркознавча експертиза, однак не проведена у зв'язку з недостатністю матеріалів, необхідних для здійснення експертизи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_6 на праві власності належала земельна ділянка розміром 7,4418 га, яка розташована на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0007.

Вказаною земельною ділянкою користується відповідачОСОБА_10 на підставі договору оренди землі від 15.03.2012р. б/н, зареєстрованого відділом Держкомзему у Близнюківському районі 24.06.2012 року за № 01126.

28 липня 2012 року ОСОБА_6 померла.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 7,4418 га, яка розташовану на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0007.

Відносини, що пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» тощо.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільногозаконодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальнее настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочини можуть вчинятися в усній або письмовій формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин.

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ст.. 18 цього Закону і ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Без волевиявлення сторонни не можливе вчинення договору, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є не додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Посилаючись на те, що оспорюваний договір не був підписаний ОСОБА_6 як орендодавцем, ОСОБА_3 просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, і його клопотання було задоволено ухвалою суду від 16.05.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з повідомлення експерта ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_11 № 8658 від 25.07.2017 року надання висновку по справі неможливо у звязку недостатністю матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Складанню цього повідомлення передувало клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, яке було залишено позивачем без задоволення, у звязку з відсутністю інших будь-яких документів, в яких містився підпис ОСОБА_6

В судовому засіданні апеляційної інстанції колегія суддів відповідно до вимог ч.4 ст. 10, ст.. 11 ЦПК України розяснила ОСОБА_3 його права та обовязки, попередила про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, в тому числі щодо призначення у справі судової почеркознавчої експертизи і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Однак ОСОБА_3 пояснив, що не бажає заявляти клопотання про проведення цієї експертизи, оскільки у нього відсутні додаткові документи з підписами ОСОБА_6

У зв'язку із чим колегія суддів зазначає, що позивачем ОСОБА_12 а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції не надано відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи або інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували посилання позивача про неможливість підписання спірного договору та додатків до нього ОСОБА_6 через стан здоровя.

Судова колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про не надання судом першої інстанції належної оцінки довідці сімейного лікаря №31 від 25 лютого 2015 року про те, що ОСОБА_6 перебувала на «Д» обліку та спостерігалася у сімейного лікаря в період з грудня 2011 року до 28 липня2012 року з діагнозом: порушення мозкового кровообігу (грудень 2011 року) з правостороннім геміпарезом.

У вказаній довідці зазначений тільки діагноз захворювання ОСОБА_6 без визначення конкретного стану здоровя останньої. Крім того, згідно записів медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_6 сімейний лікар оглядав ОСОБА_6 тільки 18 липня 2017 року та зазначив в анамнезі, що зі слів родичів у останньої хвороба загострилася в грудні 2011 року.

Тобто наявність хвороби та безпорадного стану ОСОБА_6 з грудня 2011 року відомі сімейному лікарю зі слів родичів. Наявність правостороннього геміпарезу сімейним лікарем встановлено 18 липня 2017 року при огляді ОСОБА_6

Зазначена довідка сімейного лікаря не спростовує медичних даних, викладених в листі головного лікаря КНП Близнюківського РЦПМД ОСОБА_8 про стан здоровя ОСОБА_6 у 2012 році, яка була адекватна та пересувалася за допомогою палиці.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність ОСОБА_12 свого позову щодо відсутності волевиявлення ОСОБА_6 на укладення договору оренди та додатків до нього, а також не доведеністю й того факту, що через безпорадний фізичний стан ОСОБА_6 не підписувала спірний договір та додатки до нього.

Крім того, як в суді першої так і в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснював, що він після смерті ОСОБА_6 як спадкоємець отримував орендну плату за спірним договором. При цьому доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_12 пропущений строк позовної давності для звернення з таким позовом до суду колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі вимоги не були заявлені під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідно до вимог ч.4 ст. 267 ЦК України.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення районного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: