Справа № 307/1823/17
Провадження № 2/307/1132/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Тячівська міська рада Тячівської МОТГ про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, де третя особа Тячівська міська рада Тячівської МОТГ про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.Свої вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачкою зареєстровано 26 травня 2001 року. З листопада 2004 року відповідачка була зареєстрована по АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Тячівського районного суду від 02 березня 2016 року шлюб між ними розірвано.

З листопада 2015 року відповідачка за зареєстрованим місцем проживання не проживає, вона переїхала проживати до своєї матері, а зараз винаймає житло в АДРЕСА_2. Квартира по вул.. Шапошнікова в м.Тячів належить йому на праві приватної власності, а наявність реєстрації відповідачки в його квартирі перешкоджає йому в отриманні належної суми субсидії або відмови в її призначенні.

Тому просить визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право на проживання та користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку місця проживання.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, так як представник позивача подав заяву про розгляд справи в його та позивача відсутності, позов підтримав повністю та просить позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, так як подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнала, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник Тячівської МОТГТячівської міської ради в судове зсідання не з'явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення - квартири, що розташована в АДРЕСА_1, що стверджується договором міни квартир від 3 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу Бондар Е.Ш. та зареєстрованим за №3866 ( а.с.6-7).

В даній квартирі значиться зареєстрованою відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка з 2015 року в даній квартирі не проживає, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою Тячівської міської об'єднаної територіальної громади від 13.06.2017 року за № 1313 ( а.с.8,9).

Шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано на підставі рішення Тячівського районного суду від 02 березня 2016 року ( а.с. 4-5).

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти , користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності , закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16 , 386 , 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути , зокрема , житло-житловий будинок , садиба , квартира ( ст.ст. 379 , 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку , квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України , які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання , проживання членів сім'ї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав , передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає у належній позивачеві житловій квартирі в буд.АДРЕСА_1 понад один рік і будь-яких поважних причин, які б перешкоджали їй проживати у даній квартирі не наведено, крім того відповідачка позовні вимоги визнала, а тому її слід визнати такою, що втратила право на проживання в квартирі, що належить позивачу.

Що стосується зняття відповідачки з реєстраційного обліку, то відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні « від 11 грудня 2003 року , який набрав чинності з 15 січня 2004 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою ), свідоцтва про смерть.

У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації може бути здійснено за зверненням іншої особи на підставі доручення , посвідченого в установленому порядку.

Оскільки після визнання відповідачки ОСОБА_2 такою, що втратила право на житло у квартирі в буд.АДРЕСА_1 позивач не звертався з вимогами до органу реєстрації про зняття відповідачки з реєстраційного обліку і йому не відмовлялося в цьому, то зазначену вимогу суд вважає передчасною.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 11 , 60 , 169 , 197, 209 , 213-215 ЦПК України , ст. 41 Конституції України , ст.ст. 16 , 379 , 382 , 383 , 386 , 391, 405 ЦК України , ст. 150 ЖК України , ст.ст. 7 , 16 Закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні», суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на житло в будинку АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М.М.Розман