У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участі державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2

стягувача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 про розяснення рішення суду по справі № 2п- 3527, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про розяснення рішення суду по справі № 2п- 3527 в частині подальшого стягнення аліментів , а саме: чи продовжувати виконавцю нарахування аліментів на ОСОБА_4Д.Ю. за вирахуванням тієї частки, що припадала на ОСОБА_5, який досяг повноліття, чи нарахування аліментів припиняється на обох дітей. Необхідність розяснення рішення державний виконавець обгрунтовує тим, що згідно виконавчого листа № 2п- 3527 передбачено стягнення аліментів до повноліття ОСОБА_5 , нарахування аліментів припинилося у звязку з досягненням останнім повноліття 24.08.2014 р. Державний виконавець посилається на те, що незрозумілим залишається порядок подальшого виконання виконавчого листа № 2п- 3527. Посилаючись на незрозумілість резолютивної частини рішення в частині подальшого стягнення аліментів, просить суд розяснити рішення суду по справі № 2п- 3527.

В судовому засіданні державний виконавець Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 підтримав вимоги заяви з підстав та мотивів викладених у ній.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_3пояснила, що тривалий час не отримує аліменти на утримання одної неповнолітньої дитини, так як державному виконавцю незрозумілим залишається порядок подальшого виконання виконавчого листа № 2п- 3527.

Боржник за виконавчим листом - ОСОБА_6 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця, приватного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

За таких підстав суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність не з`явивших осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне відмовити в задоволенні заяви з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 16 червня 2009 року Ужгородським міськрайонним судом постановлено судове рішення про стягнення з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4Д.Ю. ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , починаючи з 22 квітня 2009 року і до досягнення повноліття ОСОБА_5

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 08.11.2010 року виправлено описку допущену у рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2009 року в частині невірного зазначення дати народження ОСОБА_4Д.Ю. та зазначено замість невірного 27.03.1996 р.н. вірну дату народження 27.03.2007 р.н.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення,і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Що стосується роз'яснення рішення суду, відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Проаналізувавши зміст рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 червня 2009 року в його резолютивній частині, та ухвалу суду від 08 листопада 2010 року про виправлення описки допущеної у рішенні суду від 16.06.2009 року судом встановлено, що вони викладени чітко, однозначно та зрозуміло. В свою чергу, питання поставлені в заяві носять консультативний характер та стосуються порядку виконання даного рішення, а не змісту його резолютивної частини.

Частинами 2, 3 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Отже, розмір аліментів після досягнення повноліття старшою дитиною, автоматично стягується за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття й таке не потребує зазначення в резолютивній частині судового рішення та роз'яснення його.

Порядок виконання рішень про стягнення аліментів визначений ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а також розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Згідно ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Оцінивши мотиви заяви, враховуючи зміст резолютивної частини рішення , суд вважає, що підстав для його розяснення немає. Рішення постановлено в межах позовних вимог, сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили. У резолютивній частині рішення та відповідно ухвалі суду про виправлення ориски , чітко і однозначно зазначено про задоволення яких саме вимог позивача йдеться, однак розяснення процедури його виконання, знаходиться не в компетенції суду.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для розяснення судового рішення, а тому заява державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 про розяснення рішення суду по справі № 2п- 3527 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208 210, 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 про розяснення рішення суду по справі № 2п- 3527- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7