Справа № 500/3724/15-ц
Провадження № 2/500/642/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції про стягнення заборгованості по аліментам та пені та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості по аліментам в розмірі 14156 грн. 58 коп. грн. та пені в розмірі 152253 грн. 99 коп., мотивуючи тим, що 06 серпня 1998 року було прийняте рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_4, 11 вересня 2006 року вона звернулася до державної виконавчої служби в м. Ізмаїл із заявою про виконання рішення суду від 06 серпня 1998р. Аліменти, які щомісячно нараховувалися виконавчою службою відповідачу були незначними, тому вона вважає, що боржник навмисно ухилявся від їх сплати. Державним виконавцем були прийняті усі необхідні міри, щодо стягнення аліментів з боржника. Проте починаючи з квітня 2011 року по липень 2014 року у відповідача виникла заборгованість по аліментам у розмірі 14 156,58 гривень, яку він у добровільному порядку не хоче виплачувати. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 p. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми не сплачених аліментів за кожен день прострочення. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, вона має право на стягнення пені в сумі 152253 грн. 99 коп., відповідно до розрахунку.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву від 25.01.2017 року про розгляд справи у її відсутності, підтримала свої позовні вимоги, заперечувала проти задоволення зустрічного позову.

В судовому засіданні представник відповідача частково заперечувала проти первісного позову, просила відмовити у його задоволенні мотивуючи тим, що ОСОБА_2 здійснила невірний розрахунок пені. Неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, згідно розрахунку пеня з квітня 2011 року по 11.07.2014 року складає: 4833, 01 грн., яку відповідач визнає.

Крім цього, ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про звільнення від оплати заборгованості по аліментах та частково по пені, заявою від 11.01.2017 року ОСОБА_3 уточнив зустрічний позов (а.с. 143) та просив частково звільнити ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на суму 7078 грн. 29 коп., мотивуючи тим, що в даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі, він тимчасово не працює, за рішенням суду з нього стягуються аліменти на інших дітей - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та аліменти на утримання колишньої дружини - ОСОБА_9. Загальний розмір аліментів, якій він сплачує складає 1700 грн. на місяць. Він проживає в м. Одеса з батьком та немає можливості працювати, в зв'язку з тим, що доглядає за батьком який хворіє на рак, батько потребує постійного догляду. Всі ці обставини можуть слугувати для часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити.

В судове засідання представник відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином про причину неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч 1, 4 ст. 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського міського суду Одеської області від 06.08.1998 року, справа №2-а-128/1998 з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 06.08.1998 року до 11.07.2014 року.

На виконання рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 06.08.1998 року, був виданий виконавчий лист №2-а-128/1998 від 11.09.2006 року.

Постановою державного виконавця Георгієва Р.І. від 22.12.2014 року був повернутий стягувачу виконавчий лист №2-а-128/1998 від 11.09.2006 року, в зв'язку із закінченням строку примусового виконання рішення суду.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем Георгієвим Р.І., заборгованість по аліментам ОСОБА_3 з 01.04.2011 року по 11.07.2014 року складає: 14156 грн. 58 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.02.2012 року було стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9, у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 18.07.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки № 143 від 20.08.2016 року Органу самоорганізації населення «Золотий берег» (а.с. 115) ОСОБА_3 проживає разом з батьком - ОСОБА_11, 1942 р.н. за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до відмітки у паспорті ОСОБА_3 він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.10.2011 року (а.с. 78).

Згідно виписки з історії хвороби № 4225/1193 ОСОБА_11, він з 01.12.2014 року по 11.12.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні ГБ № 8 м. Одеси (а.с. 70).

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_11 вбачається, що він хворіє на злоякісне новоутворення правої легені, знаходиться на діагностичному обліку у онколога ГБ № 8 та потребує стороннього догляду (а.с. 116).

В матеріалах справи відсутні докази офіційного працевлаштування ОСОБА_3 в період виникнення заборгованості по аліментам.

Таким чином, суд вважає, що заборгованість по аліментам в сумі 14156 грн. 58 коп. виникла у ОСОБА_3 в зв'язку з необхідністю сплачувати аліментів на іншу дитину, необхідністю догляду за батьком та відсутністю офіційного працевлаштування всі ці обставини мають істотне значення для часткового звільнення ОСОБА_3 від сплати заборгованості за аліментами на суму 7078 грн. 29 коп.

Крім цього, за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2016 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання сина- ОСОБА_12, у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно, починаючи з 15.10.2015 року по 01.03.2030 року; аліменти на утримання сина- ОСОБА_13, у твердій грошовій сумі - 500 грн. щомісячно, починаючи з 15.10.2015 року по 19.03.2033 року; аліменти на утримання ОСОБА_9, у твердій грошовій сумі - 200 грн. щомісячно, починаючи з 15.10.2015 року і до досягнення їх малолітнім сином - ОСОБА_7 трьох років, тобто до 19.03.2018 року (а.с. 118).

Згідно довідки про оплату аліментів від 17.08.2016 року № В-1/651 (а.с. 117) ОСОБА_3 оплачував аліменти у період з 01.01.2016 року по 17.08.2016 року з січень 2016 року - 1500 грн., за лютий 2016 року - 1700 грн., за березень 2016 року - 1700 грн., за травень 2016 року - 1500 грн., за липень 2016 року - 1900 грн., серпень 2016 року - 1700 грн. згідно виконавчого листа № 2-3618/11 від 16.02.2012 року.

За таких обставин, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6) заборгованість по аліментам в розмірі 7078 грн. 29 коп. та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і частково звільнити ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на суму 7078 грн. 29 коп.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, то суд приходить до наступного висновку.

Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Пунктом 22 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов`язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки, неустойка, у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, ураховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України (постанова Судової палати ВСУ у цивільних справах від 1 жовтня 2014 року № 6-149цс14) - оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

А тому суд приходить до висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів відповідачем, підлягає стягненню з відповідача починаючи з 01 квітня 2011 року по 11 липня 2014 року, виходячи з наступного розрахунку: пеня за квітень 2011 року - 429 грн. (сума заборгованості за місяць) х 30 днів (кількість днів місяця) х 1% пені = 128, 70 грн.; пеня за травень 2011 року - 429 грн. х 31 день х 1%= 132, 99 грн.; пеня за червень 2011 року - 458 грн. х 30 день х 1%= 137,40 грн.; пеня за липень 2011 року - сплачено 430 грн., 28 грн. х 31 день х 1%= 8, 68 грн.; вересень 2011 року - сплачено 980 грн.; пеня за жовтень 2011 року - 467 грн. х 31 день х 1%= 144, 77 грн.; пеня за листопад 2011 року - сплачено 430 грн., 37 грн. х 31 днів х 1%= 11,10 грн.; пеня за грудень 2011 року - сплачено 1800 грн., всього пеня за 2011 рік - 705, 62 грн.; пеня за січень 2012 року - сплачено 430 грн., 39 грн. х 31 день х 1%= 12, 09 грн.; пеня за лютий 2012 року - 469 грн. х 29 днів х 1%= 136, 01 грн.; пеня за березень 2012 року - сплачено 430 грн., 39 грн. х 31 день х 1%= 12, 09 грн.; пеня за квітень 2012 року - 449 грн. х 30 днів х 1%= 134, 70 грн.; пеня за травень 2012 року - 449 грн. х 31 день х 1%= 139,19 грн.; пеня за червень 2012 року - 449 грн. х 30 днів х 1%= 134, 70 грн.; пеня за липень 2012 року - 479 грн. х 31 день х 1%= 148, 49 грн.; пеня за серпень 2012 року - 449 грн. х 31 день х 1%= 139,19 грн.; пеня за вересень 2012 року - 479 грн. х 30 днів х 1%= 143, 70 грн.; пеня за жовтень 2012 року - 484 грн. х 31 день х 1%= 150,04 грн.; пеня за листопад 2012 року - 484 грн. х 30 днів х 1%= 145, 20 грн.; пеня за грудень 2012 року - 484 грн. х 31 день х 1%= 150,04 грн.; всього пеня за 2012 рік - 1445, 44 грн.; пеня за січень 2013 року 483 грн. х 31 день х 1%= 149, 73 грн.; пеня за лютий 2012 року - 483 грн. х 28 днів х 1%= 135, 24 грн.; пеня за березень 2013 року 483 грн. х 31 день х 1%= 149, 73 грн.; пеня за квітень 2013 року - 475 грн. х 30 днів х 1%= 142, 50 грн.; пеня за травень 2013 року - 475 грн. х 31 день х 1%= 147, 25 грн.; пеня за червень 2013 року - 475 грн. х 30 днів х 1%= 142, 50 грн.; пеня за липень 2013 року - 492 грн. х 31 день х 1%= 152, 52 грн.; пеня за серпень 2013 року - 492 грн. х 31 день х 1%= 152, 52 грн.; пеня за вересень 2013 року - 492 грн. х 30 днів х 1%= 147, 60 грн.; пеня за жовтень 2013 року - 492 грн. х 31 день х 1%= 152, 52 грн.; пеня за листопад 2013 року - 492 грн. х 30 днів х 1%= 147, 60 грн.; пеня за грудень 2013 року - 492 грн. х 31 день х 1%= 152, 52 грн.; всього пеня за 2013 рік - 1772, 23 грн.; пеня за січень 2014 року 492 грн. х 31 день х 1%= 152, 52 грн.; пеня за лютий 2014 року - 492 грн. х 28 днів х 1%= 137, 76 грн.; пеня за березень 2014 року 492 грн. х 31 день х 1%= 152, 52 грн.; пеня за квітень 2014 року - 492 грн. х 30 днів х 1%= 147, 60 грн.; пеня за травень 2014 року - 492 грн. х 31 день х 1%= 152, 52 грн.; пеня за червень 2014 року - 492 грн. х 30 днів х 1%= 147, 60 грн.; пеня за липень 2014 року - 174, 58 грн. х 31 день х 1%= 19, 20 грн.; всього пеня за 2014 рік - 909, 72 грн.

Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів, починаючи з 01 квітня 2011 року по 11 липня 2014 року складає: 705, 62 грн. + 1445, 44 грн. + 1772, 23 грн. + 909, 72 грн. = 4833, 01 грн.

За таких обставин, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та стягнути зОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6) пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 4833 грн. 01 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6) заборгованість по аліментам в розмірі 7078 грн. 29 коп. та пеню в розмірі 4833 грн. 01 коп., а всього: 11911 грн. 30 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Частково звільнити ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на суму 7078 грн. 29 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар