Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2017 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр"ївка, в порядку заочного розгляду справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 16.06.2006 року між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 був укладений шлюб, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, 2006 р. народження.

Позивачка зазначала, що шлюбно - сімейні відносини, спільне проживання та ведення сумісного господарства припинені між нею та відповідачем по справі з 15.10.2017 року через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, втрати почуття любові та поваги одне до одного, різні погляди на життя.

Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України позивачка просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем по справі, 16.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області по актовому запису № 274 , стягнувши з відповідача на її користь судові витрати по справі.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з"явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності , при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала повністю, зазначивши, що шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з відповідачем припинені з жовтня 2017 року і причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та подружні обов'язки, постійні сварки, не розуміння одне одного. Спору по майну не має. Строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачкою та на утримання останньої відповідач буде сплачувати аліменти. Змінювати прізвище після розірвання шлюбу позивачка не бажає та у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення (ас. 22).

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутності не надав (ас. 21).

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі не явки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи дане , суд вважає можливим провести заочний розгляд даної справи у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, проти чого позивач не заперечував, зазначивши про це у наданій суду заяві (ас. 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- 16.06.2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні мають одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою по справі, при цьому на утримання останнього відповідач буде сплачувати аліменти.

Дане підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 16.06.2006 року (ас. 9), копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 від 12.09.2006 року (ас. 10).

Шлюбно - сімейні відносини, спільне проживання та ведення сумісного господарства припинені між сторонами з жовтня місяця 2017 року через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, втрату почуття любові та поваги одне одного, що унеможливлює примирення між сторонами та збереження шлюбно - сімейних відносин.

Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім"ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин.

Спору про розподіл майна у сторін не має.

При викладених вище обставинах, суд знаходить збереження шлюбу неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їхньої дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по справі у розмірі 640, 00 грв. (ас.2).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, ч. 2 ст. 197, 213, 215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 114 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) 16 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області по актовому запису № 274 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем по справі ОСОБА_1 прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, гр. України, зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат по справі 640, 00 грв. (шістсот сорок грв., 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги.

Суддя С. О. Маренич