Справа № 496/2164/17
Провадження № 2/496/1375/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області про продовження строку для відчуження земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визначити йому додатковий строк для відчуження земельної ділянки, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 29.12.2012 року, площею 2,2617 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2).

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він успадкував земельну ділянку, загальною площею 2,2617 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області за межами населеного пункту, отримавши у відділі Держкомзему у Біляївському районі Одеської області державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1. Згідно з вимогами чинного законодавства землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, протягом року підлягають відчуженню. У зв'язку з цим, він, як громадянин Російської Федерації, кожного року приїжджав в Україну з метою продажу зазначеної земельної ділянки, але кожного разу здійснити продаж не міг, так як в Україні діє мораторій на відчуження земельних ділянок, у зв'язку з чим відсутній ринок продажу землі, і як наслідок, механізм відчуження земельних ділянок для іноземців, що прийняли у спадок земельну ділянку в Україні. За цих обставин потенційні покупці утримуються від купівлі земельних ділянок. Вказує, що він має намір добровільно відчужити належну йому земельну ділянку, однак по сімейним обставинам не має можливості кожного року приїжджати в Україну і бажаючи не порушувати українського законодавства, у 2015 році з метою продажу земельної ділянки надав довіреність на ім'я ОСОБА_4, на продаж земельної ділянки, але останній з тих самих причини не може здійснити відчуження земельної ділянки від його імені. З огляду на вищевикладене, він фактично позбавлений законним шляхом виконати приписи правових актів та відчужити свою земельну ділянку в строк, визначений чинним законодавством. Оскільки у встановлений чинним законодавством термін ні він, ні його довіритель земельну ділянку не відчужили з поважних причин, він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, але від його представника надійшла заява, в якій він вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає і просить справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача - Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що заперечень проти задоволення позовних вимог не має, вважає їх законними і обґрунтованими, та просить справу розглянути у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, загальною площею 2,2617 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області за межами населеного пункту, яку успадкував її син - громадянин Російської Федерації ОСОБА_1, отримавши 20 листопада 2007 року в Біляївській державній нотаріальній конторі Одеської області свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

29 грудня 2012 року ОСОБА_1 отримав у відділі Держкомзему у Біляївському районі Одеської області державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії НОМЕР_1 (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації і проживає в АДРЕСА_1.

За змістом ст. ст. 41, 64 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право власності на землю належить до основних конституційних прав та свобод, що не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов'язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Згідно ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Статтею 145 Земельного кодексу України встановлено порядок припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права, а згідно ч. 2 вказаної статті встановлено, що у випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З огляду на вищевикладене, право власності позивача виникло після одержання ним державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації, після цього на зазначені правовідносини повністю поширюються гарантії права власності і обчислення річного строку добровільного відчуження слід починати від часу одержання позивачем державного акту на право власності на земельну ділянку.

При цьому, відповідно до пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про ринок земель не допускається купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Суд бере до уваги, що станом на час розгляду вказаного спору Верховною Радою України закон про ринок земель не прийнятий, а тому наразі відсутнє законодавче врегулювання порядку відчуження земель з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», а також відсутній ринок земель вказаного цільового призначення.

Відповідач - Мирненська сільська рада Біляївського району Одеської області не зверталась до суду з позовом про примусове відчуження вказаної земельної ділянки, позовні вимоги визнала вважає їх законними і обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи неврегульованість чинним законодавством правовідносин щодо продажу земельної ділянки товарного сільськогосподарського призначення, яка є власністю іноземця, що унеможливлює її відчуження позивачем в терміни визначені чинним законодавством, беручи до уваги, що законодавством не встановлено заборони на продовження строку для укладення договору відчуження земельної ділянки іноземцем, суд вважає, що продовження строку для укладення договору не суперечить діючому законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому вважає за можливе продовжити громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 строк для відчуження належної останньому земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 41, 64 Конституції України, ст. ст. 81, 152 Земельного Кодексу України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області про продовження строку для відчуження земельної ділянки задовольнити.

Продовжити громадянину Російської Федерації ОСОБА_1, строк для відчуження належної йому на праві власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 29.12.2012 року, земельної ділянки, площею 2,2617 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2), на один рік, який обчислювати з дня наступного після набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: Л.О. Пендюра