Справа № 473/2952/17
РІШЕННЯ

іменем України

"29" листопада 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 168 по вулиці Центральній (до перейменування Леніна) в с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона є власником зазначеного житлового будинку на підставі договору купівлі- продажу від 06.12.2005 року.

У вказаному будинку значаться зареєстрованим також відповідач ОСОБА_3, який є її племінником, який з часу реєстрації в цьому будинку не проживав, однак залишається в ньому зареєстрованим.

Позивач вказує, що реєстрація в зазначеному будинку створює їй, як власнику, перешкоди в користуванні, утриманні та розпорядженні житлом та добровільно знятися з реєстрації у будинку він не бажає, тому на підставі ст. 405 ЦК України, позивач просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 надали пояснення аналогічні викладені в позовній заяві, позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з'явився, судом повідомлявся про дату, місце і час слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність на підставі наявних доказів.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_4Є, ОСОБА_5, судом встановлено наступне.

Згідно розпорядження Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області № 12-р від 19.02.2016року Про перейменування в с. Таборівка вулиць та провулку, назви яких містить символіки комуністичного тоталітарного режиму відбулося перейменування вулиці Леніна на Центральну ( а.с.40).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.12.2005 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6, витягу з Державного реєстру правочинів від 06.12.2005року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорту, позивач ОСОБА_2 є власником будинком №168 по вулиці Центральній в с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області. (а.с.5,6,7,8-10).

Відповідно до довідки про склад сімї від 27.07.2017року виданою Головою Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області відповідач ОСОБА_3 не проживає у вищезазначеному будинку №168 по вулиці Центральній в с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області з 05.05.2009року по теперішній час (а.с. 11).

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що вони є сусідами позивача, ОСОБА_3 не знають та ніколи не бачили, у вищезазначеному будинку він не проживає, де саме мешкає відповідач їм не відомо.

Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним їй будинком.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним йому будинком.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, а саме: дружина, їх діти та батьки. Членами сім'ї може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача ОСОБА_3 в будинку №168 по вулиці Центральній в с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області понад встановлені ст.405 ЦК України строки.

Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку проживає позивач, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням положень ст.405 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинку № 168 по вулиці Центральній ( до перейменування Леніна) в с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Висоцька Г.А.