Справа № 139/791/16-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

31 серпня 2017 року Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення їх позову до приватного підприємства «Бонас» та відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, їх розірвання, скасування реєстрації та витребування земельних ділянок, -

в с т а н о в и л а:

У провадженні суду з 30 серпня 2016 року перебуває справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного підприємства «Бонас» та відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, їх розірвання, скасування реєстрації та витребування земельних ділянок.

В ході судового розгляду, після оголошення перерви в судовому засіданні, 21 серпня 2017 року через канцелярію суду позивачі подали заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу користуватися та розпоряджатися належними позивачам земельними ділянками.

Суд вважає, що клопотання позивача підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Із текстів позовних заяв та доданих до них документів слідує, що позивачам на підставі державних актів на праві власності належать земельні ділянки, що розташовані на території Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі стверджують, що нещодавно їм стало відомо, що земельні ділянки без їх відома та згоди діти передали в оренду ПП «Бонас» строком на 15 років.

Вважаючи що даними договорами порушуються права власника на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, позивачі звернулися до суду з позовом та просять: визнати недійсними договори оренди б/н від 11 квітня 2011 року, укладені від їх імені з ПП «Бонас» і зареєстровані у відділі Держкомзему у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні запис від 19 грудня 2011 року, скасувати цю реєстрацію, та зобовязати ПП «Бонас» повернути їм земельні ділянки.

Законом визначено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов немайнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчиняти певні дії.

У матеріалах справи маються договори орендни земельних ділянок позивачів, відповідно до яких ПП "Бонас" с. Морозівка до 2026 року має право оренди на ці земельні ділянки. В той же час, висновком експерта № 106-П від 01.06.2017 встановлено, що підписи від імені власників земельних ділянок в договорах оренди та додатках до них вчинені не власниками - позивачами за цим позовом.

Таким чином, у матеріалах справи маються докази на ствердження позовних вимог і на заперечення позову.

Тому вважаю, що такий вид забезпечення позову, як заборона на власний розсуд користуватися та розпоряджатися земельними ділянками позивачів, наразі є співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів такого виду забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду у разі задоволення вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Задовольнити вимогу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Заборонити приватному підприємству "Бонас" с. Морозівка на власний розсуд користуватися та розпоряджатися земельними ділянками, що в даний час перебувають у них в оренді,

- № 354 (кадастровий номер :02:001:0342) площею 2,4695 га,

- № 352 (кадастровий номер :02:001:0340) площею 3,0327 га,

- № 353 (кадастровий номер :02:001:0341) площею 2,7388 га та

- № 351 (кадастровий номер :02:001:0339) площею 3,0854 га, що розташовані на території Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Копію цієї ухвали направити позивачам для відома та звернення до виконання, а відповідачу - для відома.

На увалу може бути подано протягом п`яти днів з дня отримання її копії апеляційну скаргу через Мурованокуриловецький районний суд до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: _______________