У х в а л а

іменем україни

16 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Карпенко С.О., Мазур Л.М.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення процесуального строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку звернення з виконавчим листом до виконавчої служби.

На обґрунтування заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» посилалося на те, що 20 квітня 2015 року між ним та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) було укладено договір факторингу № 17, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 04 липня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Також заявник вказував, що ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2016 року по справі 2-н-11/2010 замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», проте ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не було отримано від ПАТ «УкрСиббанк» ані оригіналів виконавчих документів по справі, ані документів виконавчого провадження, а згідно повідомлення Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький (далі - Другий ВДВС м. Хмельницький) 01 листопада 2012 року судовий наказ було повернуто стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» та повторно не пред'явлено.

Посилаючись на вказане вище та зазначаючи, що оригінал судового наказу втрачений, внаслідок чого було пропущено строк пред'явлення його до виконання, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило задовольнити заяву.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відхилено, ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із недоведеності факту втрати судового наказу, у зв'язку із чим дійшов висновку про відсутність підстав для видачі його дублікату та поважності причин пропуску строку для його пред'явлення до виконання.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області видано судовий наказ № 2-н-11 від 12 лютого 2010 року про стягнення 163 171 грн 66 коп. з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» (а. с. 34).

Згідно з повідомленням Другого ВДВС м. Хмельницький від 07 червня 2016 року № 07-32/18298, у ВДВС перебувало виконавче провадження по виконанню судового наказу № 2-н-11 від 12 лютого 2010 року, виданого Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області про стягнення 163 171 грн 66 коп. з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк». В ході здійснення примусового виконання проведено реалізацію заставного майна боржника, а саме: автомобіля «КІА Cerato», д.н.з. НОМЕР_1. Згідно протоколу про проведення торгів автомобіль «КІА Cerato», д.н.з. НОМЕР_1, 26 жовтня 2012 року реалізовано торговою організацією ПП «СП «Юстиція». Кошти, що надійшли з реалізації, перераховано стягувачеві. 01 листопада 2012 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повторно до відділу цей виконавчий документ на виконання не пред'являвся (а. с. 49).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час повернення виконавчого провадження у 2012 році, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

20 квітня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 17, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 04 липня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2016 року у справі замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а. с. 48).

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК Українизамість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК Українипередбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії, такі як отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому єдиною підставою для поновлення судом пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин пропуску такого строку.

Судами установлено, що з моменту повернення стягувачу судового наказу (01 листопада 2012 року), стягувач ПАТ «УкрСиббанк» мав можливість до 01 березня 2013 року повторно подати судовий наказ на виконання, проте згідно з повідомленням Другого ВДВС м. Хмельницький від 07 червня 2016 року повторно до відділу цей виконавчий документ на виконання не пред'являвся.

При цьому апеляційний суд, належним чином оцінивши вказаний вище лист Другого ВДВС м. Хмельницький від 07 червня 2016 року, дійшов обґрунтованого висновку, що останній підтверджує лише факт відсутності судового наказу на виконанні у відділі ДВС, проте не свідчить про його втрату.

Також судами правильно відхилено твердження заявника про неотримання ним від ПАТ «УкрСиббанк» оригіналу вказаного виконавчого документа на виконання умов договору факторингу, оскільки такі не підтверджуються належними доказами, зокрема актом приймання-передачі документів, і не виключають факт наявності судового наказу у попереднього стягувача ПАТ «УкрСиббанк».

За таких обставин колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недоведеність факту втрати судового наказу, у зв'язку із чим відсутні підстави для видачі його дублікату та поважності причин пропуску строку для його пред'явлення до виконання.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Оскільки судами попередніх інстанцій повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законні й обґрунтовані ухвали, подана касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані ухвали залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відхилити.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: С.О. Карпенко

Л.М. Мазур

О.М. Ситнік

О.В. Ступак