Справа № 185/8612/17
Провадження № 2-др/185/20/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря Пожидаєвої Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2014 року у справі № 2/3451-04 стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньки Тетяни, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.07.2004 року та до досягнення дітьми повноліття.

02 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, зазначивши мінімальний розмір аліментів на дітей не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Дану заяву мотивує тим, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, про що не зазначено у рішенні суду відповідно до ст. 182 СК України.

Заявник у судове засідання не зявилась, надала суду заяву у якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Розглянувши дану заяву та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в ухваленні додаткового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Підстави та порядок ухвалення у справі додаткового рішення визначено ст. 220 ЦПК України, відповідно до якої, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

З матеріалів справи вбачається, що підстави, передбачені ст. 220 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно позовної заяви позивачем не заявлена вимога, щодо встановлення мінімального розміру аліментів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Тобто, судом ухвалено рішення в межах заявлених позивачем вимог та на підставі законодавства, яке діяло на момент розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, у редакції, яка діяла на момент розгляду судом цивільної справи, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Диспозиція норми ч. 2 ст. 182 СК України, якою встановлено мінімальний розмір аліментів, є визначеною та носить імперативний характер, тобто не дозволяє відхилення та точно і вичерпно вказує на правила поведінки, отже встановлений законом мінімальний розмір аліментів не потребує додаткового обґрунтування судом, тому що дана сума гарантована законом, є мінімальною необхідною для утримання дитини відповідного віку, не є перешкодою чи ускладненням виконання рішення суду. Окрім того, не зазначений мінімальний розмір аліментів в рішенні, може бути підставою для апеляційного оскарження рішення.

Норма щодо встановлення мінімального розміру аліментів в ст. 182 СК України на рівні 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, про встановлення якої посить заявник, на час ухвалення рішення 30.08.2014 року ще не була прийнята, та не діяла.

З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 220 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 220, 293 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3