У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В.,Боймиструка С.С., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Москалик Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року розірвано укладений між сторонами шлюб. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки Злати,18.05.2015року народження у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 30 червня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить змінити указане рішення суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки, яким зменшити розмір аліментів до 720 грн. щомісячно. Скаржник покликається на те, що судом першої інстанції в порушення ст. 182 СК України належним чином не досліджено питання майнового стану відповідача, його стан здоров'я, а стягнутий розмір аліментів є завищеним.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 10 червня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі /а.с. 4/.Від шлюбу мають малолітню доньку Злату,18.05.2015р.н., яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний та мінливий дохід.

Указані обставини не заперечуються сторонами.

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги своїй малолітній дочці.

Такі висновки відповідають обставинам справи та ґрунтуються на законі.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов'язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини.

Відповідно до положень 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання двох малолітніх дітей.

При цьому, судом дотримано положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимагаючи скасування рішення суду та зменшення розміру аліментів, скаржник належним чином не аргументує власну позицію та не наводить правових підстав для такої зміни. Так, відповідачем не зазначено обставин, які свідчать про те, що указаний розмір аліментів є завищеним, необґрунтованим, а також непосильним для сплати, з огляду на матеріальний стан платника аліментів.

Відповідач є фізично здоровою людиною і не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання малолітньої дитини.

Покликання скаржника на те, що судом першої інстанції в порушення ст. 182 СК України не досліджено питання майнового стану відповідача не може бути прийняте колегією суддів до уваги, оскільки відповідачем не надано суду жодного документу, який свідчив би про те, що, враховуючи матеріальний стан відповідача, стан його здоров'я або інші істотні обставини, ОСОБА_1 не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Сума аліментів стягнута на дочку не є завищеною в нинішніх умовах проживання, з урахуванням її віку, вартості життя та необхідності здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб, розвитку, навчання, здоров'я дитини, та не є такою, що створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.

Відсутність постійної роботи у платника аліментів не звільняє батька від обов'язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а апеляційна скарга не містить посилань на закон, з порушенням якого ухвалено рішення, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,313,314,315,317,319, 323-325 ЦПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

Боймиструк С.В.

Шимків С.С.