Справа№340/550/17
Провадження № 2/340/273/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

з участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідачів, третьої особи про зобовязання усунути перешкоди у користуванні дорогою загального користування у присілку ОСОБА_7 села Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, шляхом знесення з проїзної частини дороги деревяних воріт з навісним замком між земельними ділянками ОСОБА_4

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки площею 0,25 га та 0,60 га, що знаходяться в присілку ОСОБА_7 села Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, яке він успадкував після смерті дядька ОСОБА_8 Відповідач ОСОБА_4 є власником двох земельних ділянок площею 0,2500 га та 2,000 га, між якими з центральної дороги с Кривопілля проходить дорога загального користування до його господарства та земельних ділянок, а також господарств жителів присілку ОСОБА_7 та земель Держлісгоспу. Дана дорога передбачена Державними актами на право приватної власності на земельні ділянки відповідачки ОСОБА_4 Однак, в липні 2017 року відповідачі встановили на проїзній частині дороги деревяні ворота з підвісним замком, чим позбавили його та жителів присілку ОСОБА_7 у вільному доступі до їхніх господарств. З приводу даних обставин він звертався до Кривопільської сільської ради, якою було створено комісію, що виходила на місце та яка встановила наявність деревяних воріт на проїзній частині дороги загального користування та відсутність проїзду до його господарства та господарств жителів присілка ОСОБА_7. Однак, відповідачі в добровільному порядку не бажають усувати перешкоди у користуванні дорогою загального користування та забрати з проїзної частини дороги ворота. А тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 проти позовних вимог заперечила, пояснила суду, що дорога, якою хоче користуватися позивач проходить між її земельними ділянками, на яких по різних боках дороги знаходиться житловий будинок і господарські споруди. Оскільки дорога проходить близько біля житлового будинку, вважає, що така є її власністю. Крім того, в безпосередній близькості до дороги розташована електроопора, електрокабелі з якої надвисають низько над дорогою та у випадку проходження вантажного транспорту позивача виникає загроза пошкодження електромережі. В той же час до земельних ділянок позивача є інший проїзд, через земельну ділянку ОСОБА_9, а тому переконана, що закриттям проїзду через вказану дорогу жодні перешкоди позивачу не створюються. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 проти позову заперечив, вказав, що дійсно встановив деревяні ворота з підвісним замком на дорозі, оскільки такка проходить між ділянками його дружини та користування нею створює загрозу для їхнього майна та безпеки мешканців. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник Кривопільської сільської ради ОСОБА_6 при вирішенні спору покладається на розсуд суду, вказав, що дійсно відповідачами перекрито дорогу яка веде до господарства позивача, така дорога існує юридично, однак фактично вона не облаштована. Крім цього вказав, що до господарства позивача також є інша дорога, яка проходить через земельну ділянку ОСОБА_9, якою він має можливість безперешкодно користуватися, а тому не вбачає підстав для виникнення між сторонами конфліктних ситуацій.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд задовольняє позовні вимоги з таких підстав.

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11-13) ОСОБА_2 на праві приватної власності належать житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка, площею 0,6 га, кадастровий номер :01:003:0361 та земельна ділянка, площею 0,25 га, кадастровий номер :01:003:0360 в с Кривопілля присілок ОСОБА_7 Ходак Верховинського району Івано-Франківської області.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія ЯЖ №989548 від 02.10.2009 (а.с.6), та з державним актом на право приватної власності на землю серія ЯЖ №989549 від 02.10.2009 (а.с.7), ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, площею 0,2500 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки, площею 2,000 га, для ведення особистого селянського господарства в с Кривопілля присілок ОСОБА_7 Ходак Верховинського району Івано-Франківської області.

Згідно з цими ж державними актами, схеми земельних ділянок (а.с.16), кадастрової документації (а.с.18-23) вбачається, що між зазначеними земельними ділянками відповідача по межі Б-Г земельної ділянки площею 0,25 га та по межі Е-А земельної ділянки площею 2,0000 га проходить дорога загального користування.

При цьому судом безспірно встановлено, що вказана дорога проходить до земельних ділянок та житлового будинку, що перебувають у власності позивача.

Також судом встановлено, що на даний час позивач вказаною дорогою не має можливості користуватися, оскільки в частині її проходження між земельними ділянками відповідача на даний час встановлено дерев'яні ворота, які зачинені на навісний замок.

Вказані обставини підтверджуються актом комісійного обстеження від 23.08.2017 року (а.с.14), а також показаннями члена комісії ОСОБА_10, допитаного в якості свідка у судовому засіданні. Крім цього, ці обставини визнав в судовому засіданні і відповідач ОСОБА_5, який суду вказав, що саме він, зі згоди своєї дружини, встановив дерев'яні ворота та навісний замок, в такий спосіб унеможлививши проїзд позивачем спірною дорогою.

У відповідності до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З аналізу змісту вищенаведених норм вбачається, що право пред'явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою виникає за наявності права приватної власності або права користування земельною ділянкою та наявності перешкоди у здійсненні права власності земельною ділянкою.

За таких обставин, оскільки внаслідок дій відповідачів у вигляді встановлення деревяних воріт з навісним замком на проїзній частині дороги загального користування, що проходить до земельних ділянок та житлового будинку, які перебувають у власності позивача, позивач позбавлений можливості вільно користуватися цією дорогою та здійснювати під'їзд нею до свого володіння, то у такий спосіб йому відповідачами чиняться перешкоди у користуванні його майном.

А тому слід захистити порушене право позивача шляхом усунення цих перешкод, у зв'язку із чим позовні вимоги слід задовольнити. Судові витрати у відповідності до ст.88 ЦПК України покласти на відповідачів.

Одночасно на підтвердження позивачем обставин справи, суд не приймає як належні докази, наявні в матеріалах справи фотознімки, оскільки такі не містять інформації щодо предмета доказування, а саме не містять привязки до місця його знаходження.

Заперечення відповідача щодо існування іншого проїзду до господарства позивача, який проходить через земельну ділянку ОСОБА_11, суд не бере до уваги, оскільки наявність декількох доріг не позбавляє позивача права користуватися саме спірною дорогою, та не створює обов'язку позивачу користуватися тією чи іншою дорогою. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні із пояснень представника третьої особи, та представленого протоколу засідання постійної земельної комісії Кривопільської сільської ради від 25.10.2017 (а.с.50) інша дорога на даний час не узаконена, проходить через земельну ділянку ОСОБА_9, і можливість користування нею залежить виключно від волі власника цієї земельної ділянки.

Не беруться до уваги також покази свідка ОСОБА_12, яка в судовому засіданні ствердила, що дороги якою хоче користуватися позивач ніколи не було, оскільки дане твердження спростовано в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні дорогою загального користування у присілку ОСОБА_7 села Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, шляхом знесення з проїзної частини дороги деревяних воріт з навісним замком між земельними ділянками: площею 0,2500 га, кадастровий номер 010030223 та площею 2,0000 га, кадастровий номер 010030224, розташованих у присілку ОСОБА_7 села Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, та належних на праві власності ОСОБА_4.

Стягнути в рівних частинах з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок (шістсот сорок гривень нуль копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.Б. Бучинський