Справа № 640/7193/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківводоканал» про зобов*язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

16.05.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КП «Харківводоканал» про зобов*язання відкрити новий особовий рахунок на нового власника квартири ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 65, корпус а, кв. 23, та не включати суми заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення попередніх власників, що виникла до 10 вересня 2016 року, відшкодування судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 10 вересня 2016 року стала власником квартири за адресою: м.Харків, пр-т Ювілейний, будинок 65, корпус «а», квартира 23. Зазначена квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 вересня 2016 року, який зареестровано приватним нотаріусом ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухому майно за №1739 . Вищенаведену квартиру вона придбала у ОСОБА_3, квартира належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом. В зазначеному договорі купівлі-продажу квартири від 10 вересня 2016 року не зазначено обов'язку сплатити борги попереднього власника за комунальні або інші послуги та не передбачено виконання інших зобов'язань попреднього власника майна. Після укладання договору купівлі-продажу квартири для того щоб повноцінно володіти, користуватися майном та сплачувати рахунки за використані нею комунальні послуги, позивач звернулася до відповідача КП «Харківводоканал» з проханням відкрити особовий рахунок за водопостачання. Однак відповідачем було відмовлено їй у відкритті вищенаведеного особового рахунку мотивуючи це тим, що за попереднім власником рахується заборгованість за вказані послуги. Також пояснили, що для відкриття або переоформления особових рахунків необхідно сплатити заборгованість, що виникла з вини попереднього власника, а на даному етапі відповідач не має законних підстав для переоформлення або відкриття особових рахунків на позивача, як нового власника квартири.

28.11.2016р. позивач надіслала листа на адресу відповідача з проханням відкрити особовий рахунок на нового власника квартири ОСОБА_4, в результаті чого на її лист було відреаговано та складено договір про надання послуг водопостачання від 31 грудня 2017 року, при укладанні якого працівники КП «Харківводоканал» запевнили її, що заборгованість відсутня та це новий особовий рахунок. Однак, на адресу позивача з січня 2017 р. почали надходити рахунки на оплату на старий особовий рахунок з її ім'ям та з заборгованістю старих власників квартири. Після цього вона звернулась з вимогою про відкриття рахунку не включаючи забогованість старих власників до абонентського відділу КП «Харювводоканал», однак позивачці було відмовлено.

10.02.2017 р., не погоджуючись з відмовою, ОСОБА_1 надіслала листа на адресу відповідача з проханням відкрити на неї особовий рахунок на та не включати суми заборгованості за послуги з водопостачання попередніх власників, що виникла до 10 вересня 2016 року, на що їй була надана відповідь у листі від 10 березня 2017 р. за №С-1137/117.01.02-05, в якому зазначено, що для розгляду її питания по суті відповідач просив надати копію Витягу з державного реестру речових прав на нерухоме майно. Однак, при відкритті особового рахунку та укладанні договору, позивачем вже надавалися витяг та всі документи, що посвідчують її, як власника, зокрема оригінал нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

24.03.2017р. позивачкою була надіслана відповідь на лист відповідача від 10 березня 2017 р. за №С-1137/117.01.02-05 з доданням вищенаведеного документу та з проханням відкрити особовий рахунок на нового власника квартири ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: м.Харків, пр-т Ювілейний, б.65, корп. «а», кв.23, та не включати суми заборгованості за послуги з водопостачання попередніх власників, що виникла до 10 вересня 2016 року. На лист від 24.03.2017 р. позивачка отримала відповідь від КП «Харківводоканал» від 11.04.2017 р. за №С-1808/1-17.01.02-05, №С-2037/1-17.01.02-05, в якій зазначено, що заборгованість закріплена за житловим приміщенням і у відповідача не має правових підстав для виключення заборгованості старих власників, тому сума заборгованості буде відображатися до повної сплати попереднім власником, а також, для врегулювання питания оплати послуг централізованого водопостачання та водовідведення необхідно звернутися до попереднього власника квартири.

Позивачка вважає, що таке твердження відповідача спростовується відсутністю договірних зобов'язань між нею та старим власником квартири ОСОБА_3 та між КП «Харківводоканал» та старим власником квартири ОСОБА_3, зокрема це підтверджується відкритим особовим рахунком на послуги водопостачання та рахунками на оплату послуг. Наявність договору старого власника та відповідача свідчить, що саме КП «Харківводоканал» має право вимоги щодо сплати заборгованості за послуги водопостачання до старого власника.

Крім того, разом з відповіддю відповідача від 11.04.2017 р. за №С-1808/1 -17.01.02-05, №С-2037/1-17.01.02-05 було додано зведену картку абонента, згідно до якої нарахована заборгованість за послуги з водопостачання з 1999 р. по 2017 р., включаючи заборгованість старих власників. Однак, враховуючи те, що право власності на квартиру перейшло до позивачки з 10.09.2016 р., тому вона сплачувала за послуги з водопостачання, саме з вересня 2016 р.. Також, позивачка зазначила, що з того моменту, як вона стала власником квартири виконує свої обов'язки зі сплати послуг у повному обсязі. Відповідно до зведеної картки абонента позивачкою було сплачено 800 грн., а заборгованість з вересня 2016 р. по березень 2017 р. становить 758,72 грн. Також факт сплати послуг з водопостачання підтверджуються рахунками на загальну суму 1000,00 грн. Проте, не дивлячись на сплату нею послуг КП «Харківводоканал», з моменту користування ними, відповідач надсилає за місцезнаходженням погрози щодо відключення та стягнення заборгованості за попереднього власника. При цьому, попередній власник ОСОБА_3 мав відкриті особові рахунки та домовленість з виконавцями послуг, про що свідчать останні рахунки, що надійшли за серпень на адресу квартири та довідка з місця проживания про склад сім'ї та прописки. Вважає, що зобов'язання зі сплати комунальних послуг закріплені не за майном, як зазначав відповідач, а саме за споживачем послуг шляхом укладання договору. Так, між нею та відповідачем був укладений договір та зазначила, що не вчиняла дій або правочинів щодо зобов'язання сплати боргу попереднього власника квартири по оплаті послуг з водопостачання, оскільки до придбання квартири за адресою: м.Харків, пр.Ювілейний, будинок 65, корпус «а», квартира 23, вона не була власником цієї квартири та не мешкала в ній, а також не була споживачем послуг з водопостачання, що були надані КП «Харківводоканал». Враховуючи викладене ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та надав письмові заперечення, в яких зазначив, що не згоден з позовними вимогами ОСОБА_1 та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Після набуття позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 та надання на адресу підприємства підтверджуючих документів між позивачем та івідповідачем було укладено договір «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення». Порядок здійснення нарахувань за надані житлово-комунальні послуги та обов'язок інформування споживача про розмір місячного платежу та наявність заборгованості передбачено Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Законом України "Про інформацію".

Представник відповідача в своїх запереченнях зазначив, що гр. ОСОБА_3 (попередній власник вказаної квартири) хоч і не є власником, однак продовжує проживати в даній квартирі та користуватися послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Доказом, яким підтверджується дана обставина є надана позивачем копія довідки з місця проживания про склад сімї та прописку від 24.01.2017 № 222, виданої дільницею № 33 комунального підприємства "Жилкомсервіс". В даній довідці міститься інформація про те, що власником даної квартири є позивач, однак гр. ОСОБА_3 з 25.03.1992 прописаний та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.1 та п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач- фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Споживач зобовязаний житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Із зазначених норм права та наданої позивачем копії довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 24.01.2017 № 222, виданої дільницею № 33 КП "Жилкомсервіс" слідує, що за адресою: АДРЕСА_2 споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення являється безпосередньо ОСОБА_3, який несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував та сплачує послуги підприємства.

Крім того, в листах КП "ХВК" від 11.04.2017 № С-1807/1-17.01.02-05, С 2037/1-17.01.02-05, якими підприємство повідомило позивача про те, що сума заборгованості за отримані послуги буде відображатися за даною адресою до моменту повної сплати гр. ОСОБА_3, який фактично проживає та продовжує користуватися послугами підприємства в квартирі, власником якої є позивач. Також, саме на адресу: АДРЕСА_2 надсилаються квитанції та повідомлення про наявність заборгованості з проханням врегулювання даного питання. Відповідачу відомо, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак вимог сплати заборгованості за спожиті гр. ОСОБА_3 послуги на адресу реєстрації місця проживания гр. ОСОБА_1 КП "ХВК" не надсилає. Дані обставини є доказом того, що КП "ХВК" не вимагає від позивача сплати заборгованості, яка утворилася до моменту набуття у ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_3.

Також, представник відповідача зазначив, що діючим законодавством України не передбачено обов'язку виконавця житлово-комунальних послуг в разі переходу права власності на житлове приміщення відкривати новий особовий рахунок. КП «ХВК» з вимогами про стягнення заборгованості з позивача за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення в порядку наказного або позовного провадження до суду не звертався. Таким чином, представник відповідача вважає, що переоформивши особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_2 на ім"я позивача, КП "ХВК" не порушило ані права, ані законні інтереси гр. ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 вересня 2016 року, який зареєстровано приватним нотаріусом ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухому майно за №1739 (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи після набуття ОСОБА_1 права власності на вищевказану квартиру, між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (а.с.26-29).

В обґрунтування своїх вимоги ОСОБА_1 зазначає, що з моменту купівлі квартири отримує рахунки по оплаті житлово-комунальних послуг, в яких разом з нарахованими сумами до сплати в графі «борг» зазначається сума боргу, що належить попередньому власнику квартири та числиться на особовому рахунку 443723, який закріплено за квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Враховуючи вказане, позивачка просить зобовязати відповідача відкрити особовий рахунок на нового власника квартири ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, б.65, корпус «а», кв.23 та не включати суми заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення попередніх власників, що виникла до 10 вересня 2016 року.

Однак, при розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач КП «Харківводоканал» не пред`являє до позивача ОСОБА_1 ніяких вимог з приводу погашення заборгованості попереднього власника, що підтверджується письмовими запереченнями на дану позовну заяву представника відповідача.

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач з вимогами про стягнення заборгованості саме з позивача за надані послуги теплопостачання в порядку позовного або наказного провадження до суду на теперішній час не звертався.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охороницивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб*єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про зобов'язання відповідача виключити із суми заборгованості по сплаті послуг за теплопостачання попереднього власника квартири, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування відповідачем заборгованості за спожиту теплову енергію не встановлює для позивача будь-яких обов*язків.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996 (далі - Закон №996) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів (ч. 2 ст. 8 Закону № 996).

Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку розрахунків за житлово-комунальні послуги на кожен об'єкт обліку (квартиру) відкривається один особовий рахунок.

Законодавством передбачені випадки, коли на одну квартиру відкривається два або більше особові рахунки. Такими випадками є зокрема виділ/поділ майна, що є у спільній власності кількох осіб. Іншими словами - перетворення ізольованої квартири в комунальну, що в свою чергу дає підстави виконавцю житлово-комунальних послуг відкривати новий особовий рахунок на новостворений об'єкт обліку.

При цьому, зобов'язання щодо закриття попереднього особового рахунку та нарахування за житлово-комунальні послуги з нуля не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Крім того, не надано доказів непогодження позивача саме з умовами договору купівлі-продажу від 10 вересня 2016 року, п. 4 якого сторони договору посвідчили що жодних обтяжень на квартирі немає. І не представлені дані, що в квартирі за адресою: м. Харків, пр-т Ювілейний, будинок 65, корпус «а», квартира 23, власником якої є позивач був проведений виділ часток або реальний виділ даної квартири.

Враховуючи все вищевикладене, та те, що визначення порядку ведення бухгалтерського обліку на підприємстві є господарською діяльністю самого підприємства, а зобов'язання щодо закриття попереднього особового рахунку та нарахування за житлово-комунальні послуги з нуля не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту цивільних прав, тому підстав для задоволення позову у суду немає.

У зв*язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування витрат по оплаті судового збору згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 10, 11, 16, 60, 79, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України»,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківводоканал» про зобов*язання відкрити новий особовий рахунок на нового власника квартири ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 65, корпус а, кв. 23, та не включення суми заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення попередніх власників, що виникла до 10 вересня 2016 року, відшкодування судового збору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Губська Я.В.