Справа № 527/1276/17
провадження 2/527/613/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Марущак Р.М.,

при секретареві Таранець Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення заборгованості з нарахованої та не виплаченої державної пенсії за період з 11.02.2014 по 2.08.2014 року,

встановив:

07 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення заборгованості з нарахованої та не виплаченої державної пенсії за період з 11.02.2014 по 2.08.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що має посвідчення № 007026 від 18.08.2003 року дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1-А, смерть якого пов»язана з Чорнобильською катастрофою, а також посвідчення серії Г № 494475 пред»явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Перебувала на обліку в Глобинському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, як пенсіонерка. Їй з 18.10.2003 року була призначена пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а потім з 22.06.2015 року - пенсія у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 1.09.2015 року вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області і їй призначена пенсія по втраті годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 2 вересня 2014 року у справі № 527/ 1975 /14-а визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» - протиправними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2014 року з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» , виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області задоволено частково. Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 2 вересня 2014 року у справі № 527/ 1975 /14-а скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій та зобов»язання вчинити певні дії з 01.01.2014 року по 10.02.2014 року, адміністративний позов в цій частині залишено без розгляду, в іншій частині постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 2.09.2014 року залишено без змін.

На виконання вищевказаного судового рішення, управлінням Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області, їй розпорядженням від 19.12.2014 року проведено перерахунок пенсії за період з 11.02.2014 року по 02.08.2014 року та нараховані грошові кошти в сумі 2677.77 грн., але виплати не проведено, чим спричинено збитки на вказану суму.

На її письмове звернення управління своїм листом відмовило у виплаті зазначеної суми через відсутність відповідного бюджетного фінансування.

Посилаючись на викладене, ст. ст. 22, 1166 ЦК України, ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», позивач прохала стягнути з Глобинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на її користь 2677.77 грн. - заборгованість з нарахованої та не виплаченої пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Позивач у судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Прохала письмово розглянути позов без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмове заперечення, в якому прохав у задоволенні позову відмовити. Мотивував тим, що управлінням в межах його повноважень судове рішення виконано - проведено перерахунок пенсії позивача, нарахована доплата, але через відсутність бюджетного фінансування вона не виплачена. Відповідно до рішення Конституційного суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року та Законів України «Про Державний бюджет України» на 2011-2017 рік відсутність фінансування є поважною причиною для неповного виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали даної справи та адміністративної справи № 527/1975/14-а, оцінивши надані докази з точки зору їх належності, достатності, достовірності, у сукупності та зв»язку, суд встановив наступне.

Позивач має посвідчення № 007026 від 18.08.2003 року дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1-А, смерть якого пов»язана з Чорнобильською катастрофою, а також посвідчення серії Г № 494475 пред»явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Перебувала на обліку в Глобинському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, як пенсіонерка. Їй з 18.10.2003 року була призначена пенсія за віком на підставі Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а потім з 22.06.2015 року - пенсія у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 1.09.2015 року вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області і їй призначена пенсія в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 2 вересня 2014 року у справі № 527/ 1975 /14-а визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» - протиправними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2014 року з урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» , виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області задоволено частково. Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 2 вересня 2014 року у справі № 527/ 1975 /14-а скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій та зобов»язання вчинити певні дії з 01.01.2014 року по 10.02.2014 року, адміністративний позов в цій частині залишено без розгляду, в іншій частині постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 2.09.2014 року залишено без змін.

На виконання вищевказаного судового рішення, управлінням Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області, позивачу розпорядженням від 19.12.2014 року проведено перерахунок пенсії за період з 11.02.2014 року по 02.08.2014 року та нараховані грошові кошти в сумі 2677.77 грн., але виплати не проведено.

У відповідь на заяву позивача про проведення виплати донарахованої пенсії, відповідач надав лист-відмову , пояснивши невиплату коштів відсутністю бюджетних асигнувань на ці цілі.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Підставою для звернення до суду позивач зазначає статті 22, 1166 ЦК України та посилається на заподіяну відповідачем матеріальну шкоду, яка полягає у невиплаті суми перерахунку пенсії на підставі постанови суду.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Спірні правовідносини виникли у звязку з виконанням судового рішення, тому несплачена позивачу сума пенсії, яка підлягає стягненню на його користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою, або збитками в розумінні статей 1166, 22 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанови адміністративного суду. Відтак положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України застосуванню до спірнихправовідносин не підлягають.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-1388цс17 від 13.09.2017 року.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

На думку суду вказана норма Закону, на яку послався позивач у своєму позові, до даних правовідносин застосовуватись не може, так як спір щодо перерахунку пенсії позивачу і проведення його виплати вже вирішений судовим рішенням в адміністративній справі.

Відповідно до ч.2 ст.1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, починаючи з 2011 року цільові кошти на фінансування виплат, присуджених судовими рішеннями, на рахунки управління ПФУ не перераховувалися.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів.

Відповідно до ст.22, 23 Бюджетного кодексу України органи ПФУ є розпорядниками коштів Державного бюджету тільки в межах встановлених їм бюджетних призначень (дотацій). Відповідними постановами Кабінету Міністрів України Пенсійному фонду України затверджуються бюджети ПФУ на відповідні роки, а згідно затверджених бюджетів ПФУ, бюджетів регіональних управлінь, затверджуються бюджети територіальних управлінь.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до п.19 та п.20 «Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою», затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 року №440, бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Згідно з п.3 зазначеного Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань).

Судові рішення у справах щодо пенсійного забезпечення виконуються органами Пенсійного фонду України у межах покладених судом зобов'язань, з урахуванням повноважень, визначених чинним законодавством. Глобинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області в межах своїх повноважень рішення суду виконане проведено перерахунок пенсії.

Виплата коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, здійснюється виключно через органи казначейства шляхом списання коштів з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані.

Враховуючи викладене, виконання рішень судів із соціальних виплат здійснюється Державною казначейською службою України у порядку черговості відповідно до положень зазначених нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про її право на стягнення донарахованої суми пенсії повторно. Не надано доказів про те, що вона зверталася до органу державної виконавчої служби по питанню примусового виконання постанови суду і подавала заяву про виконання судового рішення, а також доказів того, що дії з примусового виконання рішення суду виконано у повному обсязі, але вони є безрезультатними.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що нарахована, але не виплачена на користь позивача пенсія за своєю правовою природою не може вважатися збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, а є сумою, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанови адміністративного суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Повторне звернення до суду за стягненням вже визначеної суми є недопустимим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4,5,11-13,76, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Глобинського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про стягнення заборгованості з нарахованої та не виплаченої державної пенсії за період з 11.02.2014 по 2.08.2014 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його оголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ Р. М. Марущак