Справа № 496/3079/17
Провадження № 2/496/1717/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.,

при секретарі Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту володіння на праві власності житловим будинком та визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 05 грудня 2016 року помер її чоловік. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді садибного будинку. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи та рекомендував звернутись до суду для вирішення цього питання.

Представник позивача у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив задовольнити позов. (а.с. 71).

Представник відповідача, у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. (а.с. 42).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 грудня 2016 року помер ОСОБА_2, про що було складено відповідний актовий запис № 1253 та підтверджуслвся свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 476461, яке видане Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінця юстиції в Одеській області від 06 грудня 2016 року. (а.с. 5).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді садибного (індивідуального) житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Малиновського, будинок № 11 в селі Неруганське, Біляївського району, Одеської області, що підтверджуються: договором-зобов'язанням про передачу житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами від 23 серпня 1985 року; актом про передачу житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами від 23 серпня 1985 року; технічним паспортом па садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами від 01 липня 2017 року; довідкаою Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області до Державного нотаріуса № 02-17-687 від 22 червня 2017 року про належність зазначеного спадкового майна померлому ОСОБА_2 згідно запису в погосподарській книзі № 35. (а.с. 6-10).

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИР № 456962, позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 (а.с. 14).

За адресою знаходження спадкового майна, відсутні будівлі па споруди самовільного будівництва, що підтверджується довідкою «Південного бюро інжинірингу та інвентаризації» від 06 липня 2017 року № 00093/17. (а.с. 11).

Позивач звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини, але отримала лист № 2771/02-14 від 13.07.2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, в обґрунтування посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. (а.с. 20).

Сини померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від спадщини, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_2, на користь його дружини ОСОБА_1 (а.с. 57,61),

Отже, згідно до спадкової справи № 202/2017 року, інших спадкоємців на вищевказане майно, крім позивача, немає. (а.с. 48-70).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховує позивач.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту володіння на праві власності житловим

Встановити факт володіння на праві власності садибним (індивідуальним) житловим будинком з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Малиновського, будинок № 11 в селі Нерубайське, Біляївського району, Одеської області за ОСОБА_2, що помер 05 грудня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_1, право власності у порядку спадкування за законом на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними і господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, вул. Малиновського, будинок № 11, який залишився після смерті ОСОБА_2, що помер 05 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання через канцелярію Біляївського районного суду апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, або з дня отримання його копії.

Суддя Буран В.М.

23 листопада 2017 року