Справа № 635/1807/17
Провадження № 2/635/1695/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
25 жовтня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Полєхіна А.Ю.
за участю секретаря судового засідання - Лисенко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ опіки та піклування Служби у справах дітей Державної адміністрації Московського району м. Харкова, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: відділ опіки та піклування Служби у справах дітей Державної адміністрації Московського району м. Харкова, в якій просить позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 27 червня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано.
Позивач посилається на те, що відповідач мешкає окремо від неї з 26 листопада 2013 року. За весь цей час відповідач участі у вихованні дитини не приймає, життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дочкою. Відповідач не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її станом здоров'я, розвитком, чи є в неї необхідний одяг, як вона харчується, матеріальної допомоги добровільно не надає.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1000,00 грн. на утримання дочки. Однак, аліменти на утримання дочки відповідач не сплачує. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 15 березня 2017 року становить 9537,52 грн.

Дитина часто хворіє тяжкими інфекційними захворюваннями - інфекційний мононуклеоз, хвороба Епштейна - Барра, хронічний тонзиліт. В 2015 році в дитини загострився хронічний тонзиліт, який почав давати ускладнення на серце та інші органи. Почав розвиватися ревматизм. 08 січня 2016 року дитині було проведено операцію по видаленню міндалин.

Школу, в якій навчається дитина, відповідач ні разу не відвідував. Через те, що дитина часто хворіє та пропускає заняття в школі, виникає необхідність в додаткових заняттях. З основних предметів позивач справляється власними силами. Однак, доводиться додатково займатися англійською мовою в ТОВ «International House».

Додатково дитина займається баскетболом.

Відповідач категорично відмовляється надавати донці дозвіл на виїзд за кордон.

Отже, позивач посилається на те, що відповідач жодним чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не дбає про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

Зазначені факти, як окремо, так і в сукупності, підтверджують відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків та їх можна оцінювати, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, та як порушення прав дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала /а.с. 63/.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову суду не надав.

Представник третьої особи управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - Сахно Є.В., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі /а.с. 57/.

Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, як принциповим положенням визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть однакову відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 лютого 2014 року рішенням Московського районного суду м. Харкова /а.с. 5, 6/.

Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1) /а.с. 4/.

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з матір'ю - ОСОБА_1 у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку №701 від 28 березня 2017 року /а.с. 7/.

За змістом ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Останнє відоме зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 значиться за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 10 квітня 2017 року /а.с. 10/. Останній зі слів позивача не підтримує з дочкою будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться.

Підтвердженням того, що відповідач не приймає участі у вихованні дочки є висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав від 16 серпня 2017 року №482 зі змісту якого вбачається наступне.

Згідно з довідкою дільниці №40 КП «Жилкомсервіс» від 26 травня 2017 року місце проживання дитини зареєстроване разом з матір'ю ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_3. Згідно з актом обстеження умов проживання від 14 липня 2017 року умови проживання в квартирі задовільні, в наявності всі комунальні зручності, у дитини є окрема кімната з усім необхідним для проживання, розвитку та відпочинку.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року з батька дитини, ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 12 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам виданим Московським відділом державної виконавчої служби м. Харкова від 15 березня 2017 року заборгованість відповідача складає 9537,52 грн.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_2, виданою КЗОЗ Харківської клінічної психіатричної лікарні №3 від 23 червня 2017 року відповідач по справі з січня по травень 2017 року сплатив 5180,00 грн.

Відповідно до інформації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №13» від 23 червня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у поліклініці. Згідно доповідної записки дільничного педіатра, 10 квітня 2017 року дитина була на прийомі у лікаря - педіатра у супроводі матері.

Відповідно до інформації КЗ «Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №164 Харківської міської ради» від 19 червня 2017 року дитина навчається у закладі з 11 червня 2014 року. Під час зарахування дівчинки до навчального закладу були присутні батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 Зі слів класного керівника мати дитини, ОСОБА_1, цікавиться навчальними досягненнями доньки, відвідує батьківські збори. За період навчання дитини у ХЗОШ №164 зауважень з боку адміністрації та педагогічних працівників до батьків дитини не було.

Відповідно до інформації Харківської дирекції поштамт - ЦПЗ №1 від 22 червня 2017 року перевіркою бази даних відділення поштового зв'язку Харків - 144 за період з 01 грудня 2016 року по 19 червня 2017 року поштових переказів на ім'я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 від ОСОБА_2 в виплаті не значиться.

Батько дитини, відповідач по справі - ОСОБА_2, пояснив, що він проти позбавлення батьківських прав. Свою дочку він любить, аліменти по можливості виплачує. Не спілкується з дочкою у зв'язку з поганими відносинами з матір'ю дитини. Також, зазначив, що дочка зверталась до нього з проханням надати дозвіл на виїзд за кордон, але він відмовив, тому що вона не пояснила йому куди планується поїздка.

Відповідальним особам Служби у справах дітей по Московському району Управління служб неповнолітня ОСОБА_3, пояснила, що не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав у зв'язку з тим, що вона з батьком не спілкується, в останнє бачила його у березні 2016 року. Зверталась до нього у 2017 році з проханням надати дозвіл на поїздку до Польщі, але батько їй відмовив.

Мати дитини, позивач по справі, пояснила, що вона ніколи не перешкоджала зустрічам батька із дочкою та батько самоусунувся від виховання дочки, не виконує свої батьківські обов'язки, не цікавиться життям дитини.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, керуючись ст.ст. 19, 150, 155, 164 СК України, рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, надало висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 59-61/.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Доказів які б свідчили про належне виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки, відсутність вини відповідача у їх невиконанні та вжиття заходів, які свідчать про бажання відповідача приймати участь у спілкуванні зі своєю дочкою та у її вихованні, відповідачем, суду не представлено.

З урахуванням обставин справи суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем обов'язків по вихованню дочки, який протягом останнього року не знайшов можливості зустрітись з дочкою та безпосередньо поспілкуватись з нею, поцікавиться її життям та здоров'ям тощо.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2, по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно платіжного доручення № 33 від 26 квітня 2017 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. /а.с. 15/.

Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ опіки та піклування Служби у справах дітей Державної адміністрації Московського району м. Харкова, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, судові витрати з судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.

Суддя - А.Ю. Полєхін