АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2017 р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», треті особи: Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва, Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», третя особа: Житлово-експлуатаційна дільниця № 404 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що 13.12.2015 р. близько 20.00 год. він припаркував належний йому на праві власності автомобіль НОМЕР_1 на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 за місцем свого проживання.

Наступного дня виявив, що внаслідок падіння дерева на автомобіль були деформовані дах та задні двері автомобіля, розбиті ліве та заднє скло, ліве зовнішнє дзеркало заднього виду та інші механічні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта за № 10/15-атд від 07.01.2016 р. розмір заподіяного йому матеріального збитку, внаслідок падіння дерева на автомобіль, що сталося 14.12.2015 р., становить 108 825,70 грн.

Відповідач своєї вини в пошкодженні належного йому на праві власності майна не визнає.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди обґрунтовував тим, що внаслідок пошкодження автомобіля з вини відповідача виникла необхідність у докладанні додаткових зусиль для відновлення його порушених прав, а також в здійсненні майнових витрат на проведення ремонтно-відновлювальних робіт, що призвело до порушення стосунків в сім'ї та завдавало йому моральні страждання.

Справа № 755/1532/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2711/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Посилаючись на наведене, з урахуванням заміни відповідача на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», та уточнених позовних вимог з залученням до участі у справі третіх осіб: КП по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва, КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» та Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, позивач просив стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на відшкодування матеріальної шкоди 111 921,14 грн., що складається з витрат на проведення ремонтно-відновлювальних робіт - 108 825,70 грн., витрат на проведення автотоварознавчого дослідження - 2 800,00 грн., витрат за виклик експерта для огляду автомобіля - 200,00 грн., витрат на оплату послуг з відправлення телеграм - 99,24 грн., а також на відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2016 р. позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 101 825,70 грн., оплату автотоварознавчого дослідження - 2 800,00 грн., оплату послуг експерта 200,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 599,46 грн., а всього 108 425,16 грн.

В апеляційній скарзі представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначав, що посилання суду на бездіяльність працівників підприємства щодо догляду за зеленими насадженнями є безпідставними та ґрунтується на припущеннях, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження зазначених обставин. При цьому суд не надав належної оцінки актам обстеження зелених насаджень, здійснених фахівцями та працівниками підприємства, не урахував, що дерево, яке впало на автомобіль позивача не було віднесено до аварійних чи сухостійних у зв'язку з чим відсутня вина працівників відповідача у неналежному догляді за зеленими насадженнями.

Крім того вказував на те, що суд не звернув увагу на інформацію Українського гідрометеорологічного центру, відповідно до якої 14.12.2015 р. у м. Києві відмічалися пориви штормового вітру до 15 м/с, а відтак вважав, що падіння дерева сталося внаслідок непереборної сили - дії надзвичайної ситуації природного характеру.

В судовому засіданні представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 та його представники просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Представники Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва, Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно протоколу огляду місця події від 14.12.2015 р., складеного слідчим Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві Трофімчуком М., під час огляду місця події та транспортних засобів, що знаходилися на ділянці місцевості неподалік від будинку № 5 по вул. Астраханській в м. Києві виявлено пошкодження трьох автомобілів, у тому числі належного позивачеві транспортного засобу Фольксваген, д.н. знак НОМЕР_1, на якому пошкоджено лакофарбове покриття та дах автомобіля, що утворилися внаслідок падіння стовбура дерева.

Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 у м. Києві та прибудинкової території з елементами зовнішнього благоустрою є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва.

Відповідно до висновку № 10/15-атд від 07.01.2016 р. експерта Центру судових досліджень «Експерттранссервіс», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Фольксваген», д.н. знак НОМЕР_1 становить 101 825, 70 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що заподіяна позивачеві майнова шкода має бути відшкодована відповідачем, як балансоутримувачем прибудинкової території на якій відбулося падіння дерева, оскільки статутом та діючим законодавством на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» покладено обов'язок належного догляду за зеленими насадженнями на об'єктах благоустрою комунальної власності.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно роз'яснень викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина.

Відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач повинен доводити вину відповідача у заподіянні шкоди, а відповідач має довести відсутність своєї вини.

З огляду на зазначені положення законодавства, доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів винність дій чи бездіяльність працівників підприємства щодо неналежного догляду за зеленими насадженнями є безпідставними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами об'єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

За змістом ч. 2 ст. 10 цього Закону підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об'єкти благоустрою (їх частини);

Пунктом 6.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 р. № 105 (далі − Правила) встановлено обов'язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об'єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення, тощо.

Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (п. 9.1.12 Правил).

Згідно з розділом 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік − навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому − лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим ним доказам, зокрема, що працівники підприємства з дотриманням зазначених Правил здійснювали обстеження стану зелених насаджень на закріпленій за підприємством територією, і не виявили аварійних дерев, які б підлягали видаленню, а тому падіння дерева на автомобіль позивача відбулося внаслідок непереборної сили - дії надзвичайної ситуації природного характеру (поривів вітру), колегія суддів зауважує, що сама по собі наявність актів обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню № 351-А від 04.07.2014 р. та від 21.09.2015 р., не свідчить про те, що обстеження зелених насаджень на предмет виявлення аварійних дерев було проведено якісно.

Про наявність на дереві, яке впало на автомобіль позивача ознак, що свідчать про його аварійність свідчить значний вік дерева, трухлявість серцевини стовбура, відумерлість значної частини його кореневої системи). На зазначені ознаки вказували у своїх поясненнях свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_7 також підтвердив, що внутрішня частина стовбура була трухлявою.

Трухлявість внутрішньої частини стовбура та відсутність кореневої системи чітко відображені на прикладеному до матеріалів справи фото (а.с.37).

Зазначену обставину відображено і в акті огляду дерева від 14.12.2015 р., складеного комісією в складі: старшого майстра ОСОБА_7, майстрів технічної дільниці ОСОБА_8, ОСОБА_9, зокрема стовбур дерева приблизно - 80 см., висота - 15м, дупла та сухі гілки на дереві відсутні, дерево зламалося при землі. При обстеженні дерева яке впало на автомобілі всередині ствола дерева має місце неоднорідна серцевина.

З відповіді Українського гідрометеорологічного центру від 14.12.2015 р., наданої на запит представникаКП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»убачається, що 14.12.2015 р. з 01 год. 40 хв. до 19 год. 20 хв. по м. Києву відмічалися пориви штормового вітру 15 м/с., а на окремих ділянках до 18 м/с.

При цьому відповідно до нормативних документів Гідрометеослужби України, вітер швидкістю 15-24 м/с вважається небезпечним явищем, а 25м/с і більше стихійним явищем.

Зазначені відомості спростовують твердження представника відповідача про те, що падіння дерева відбулося внаслідок непереборної сили - дії надзвичайної ситуації природного характеру, оскільки пориви вітру швидкістю 15 м/с, і навіть до 18 м/с не можна віднести до такого природного явища. Такі пориви вітру стали причиною падіння дерева, яке можливо було убезпечити при здійсненні належного контролю працівників відповідача за станом зелених насаджень.

Частиною 1 пункту 7 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Аналізуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач є відповідальним за належний догляд за зеленими насадженнями і не довів, що падіння дерева на автомобіль позивача відбулося внаслідок непереборної сили, то саме він має нести відповідальність за заподіяння ОСОБА_1 майнової та моральної шкоди.

Твердження представника відповідача про те, що позивач залишив автомобіль у місці, яке не передбачено для його стоянки є непереконливим, оскільки на прибудинковій території біля будинку АДРЕСА_1 відсутній знак, який би забороняв стоянку автомобілів.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому вона задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: