У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Мельник С.Ю.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 29 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про визнання неправомірних дій та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду від 29 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про визнання неправомірних дій та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що незважаючи на доводи позивача він все одно рахує термін позовної давності не пропущеним, оскільки сплачені позивачем кошти за поточне споживання електроенергії вони ніби скеровували на погашення боргу, виходячи з чого він постійно оновлювався.

Судом першої інстанції необґрунтовано не було взято до уваги посилання позивача на те, що доводи Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" не відповідають дійсності та суперечать наданим квитанціям, де відображено не тільки сплату за спожиту електроенергію за показниками лічильника, а навіть відображено переплату.

Звертала увагу на те, що оскаржуване рішення ґрунтується на підставі невідомого їй особового рахунку, який нею не погоджувався та не містить підписів посадових осіб з відмітками працівників про прийняті рішення, разом з тим вона наголошувала в суді першої інстанції, що має оригінали всіх платіжних документів, які спростовують відомості цього особового рахунку, однак судом першої інстанції вказане не було взято до уваги.

З цих підстав просила рішення Рівненського міського суду від 29 листопада 2016 року скасувати. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, завчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилася і причин неявки суду не повідомила, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Поважність неявки представника ОСОБА_2 адвоката Сокаль В.О. в судове засідання не підтверджена належними доказами, тому причина визнана неповажною.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2008 року Рішенням Рівненського міського суду задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ «Рівнеобленерго» про скасування 1289,44 грн., як боргу за електроенергію. ПАТ «Рівнеобленерго» оскаржувало дане рішення, воно було частково скасовано та 1289,44 грн. визнано, як неправомірно виставлена заборгованість. У зв'язку з цим, в травні 2009 року товариство скасувало дану заборгованість. Вказане встановлено із особової картки споживача ОСОБА_2 у якій із суми 1462,93 грн. залишилось до сплати 178,60 грн. Протягом 2009 року та 2010 року оплат із сторони позивача за використану електроенергію не зафіксовано. З квітня 2011 року ОСОБА_2 сплачувала суми у меншому розмірі ніж були нараховані та станом на лютий 2016 року заборгованість склала 386,16 грн. Заборгованість була погашена лише після відключення від енергопостачання (наряд на відключення від 28.03.2016 року).

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем ОСОБА_2 не доведено, що сплачені нею 575 грн. є матеріальною шкодою заподіяною їй винними неправомірними діями відповідача.З особового рахунку позивача вбачається, що відповідачем враховані всі платежі, які позивач оплатила за постачання електроенергії за місцем її проживання і сплачена сума є погашенням заборгованості за споживання електроенергії, тобто виконанням свого обов'язку в силу договірних відносин з енергопостачальною компанією.

За відсутності заподіяної шкоди ОСОБА_2 у місцевого суду не було підстави для застосування норм ст.22 та ст.1166 ЦК України та стягнення заявленої в позові суми.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди.

Позивачка ОСОБА_2 зверталась до суду за захистом порушеного права, як споживач послуг відповідача.

Відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках передбачених законом.

Така обставина, а саме: надання небезпечної для життя і здоров'я продукції (послуг) по справі не встановлена та й ОСОБА_2 не доводилась.

Крім того, відповідно до ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», п.п.43-47 Правил, які визначають відповідальність енергопостачальника перед споживачем електричної енергії не передбачено право на відшкодування моральної шкоди.

Врахувавши всі обставини справи та правові норми, що регулюють виниклий спір місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313-315, 317, 324,325 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М.Ковальчук