Ухвала

іменем україни

25 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про захист прав споживача та визнання недійсним рішення, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на рішення апеляційного суду Київської області від24 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між ним та ПАТ «Київобленерго» 21 жовтня 2013 року укладений договір про постачання електричної енергії № 22005611. Він належно сплачував постачальнику вартість використаної електричної енергії.

05 листопада 2016 року Білоцерківський районний підрозділ ПАТ «Київобленерго» здійснив технічну перевірку об'єкта споживача ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, за наслідками якої було складено акт про порушення № 032356. Актом установлено, що споживач порушив п. 6.40 ПКЕЕ: вплив на роботу з використанням для зупинки лічильного механізму високочастотного електромагнітного поля із застосуванням високочастотного генератора, з метою впливу на розрахунковий механізм та елементи мікросхеми електромеханічних та електричних лічильників, що викликає їх неправильну роботу. У результаті порушення лічильник не обліковує споживачу електроенергію.

За наслідками розгляду акта, комісія 28 листопада 2016 року прийняла рішення, оформлене протоколом, про стягнення з позивача за період з 21 вересня 2016 року до 09 листопада 2016 року (41 день) вартості спожитої неврахованої електроенергії в сумі 130 224,08 грн, за тарифами, що діяли протягом періоду порушення.

Позивач вважав рішення комісії незаконним та безпідставним, оскільки факт втручання в роботу приладу обліку електричної енергії не доведений.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 травня 2017 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсним рішення ПАТ «Київобленерго» в особі Білоцерківського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» з розгляду акта про порушення від 05 листопада 2016 року, оформлено протоколом засідання комісії від 28 листопада 2016року № 050, яким ОСОБА_4 нарахована санкція у вигляді недорахованої електричної енергії в сумі 130 224,08 грн.

Визнано недійсним рішення ПАТ «Київобленерго» в особі Білоцерківського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» з розгляду акта про порушення від 05 листопада 2016 року № К 032356, оформленого протоколом засідання комісії від 06 березня 2017 року № 111, яким ОСОБА_4 нарахована санкція у вигляді недорахованої електричної енергії в сумі 117 553,22 грн.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Київобленерго» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем правомірно застосовані санкції за порушення ПКЕЕ, оскільки позивач користувався необліокованою електроенергією.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, зазначав, що в акті про порушення від 05 листопада 2016 року № К 032356 зазначено, що споживач порушив п. 6.40 ПКЕЕ: вплив на роботу з використанням для зупинки лічильного механізму високочастотного електромагнітного поля із застосуванням високочастотного генератора, з метою впливу на розрахунковий механізм та елементи мікросхеми електромеханічних та електричних лічильників, що викликає їх неправильну роботу. У результаті лічильник не обліковує спожиту споживачем електроенергію. Проте посилання на пошкодження розрахункового засобу обліку, пломб порушення їх цілісності чи відсутність пломб у вказаному акті про порушення відсутні.

Крім того, лічильник на експертизу не вилучавсяй до цього часу знаходиться у споживача, чого не заперечував представник відповідача.

Будь-які належні та допустимі докази того, що на роботу лічильника здійснювався вплив високочастотного електромагнітного поля і в зв'язку з цим він не обліковував або неправильно обліковував електроенергію відсутні та є тільки припущенням відповідача.

Так, відповідачем в якості доказів до заперечення на позовну заяву надані фотографії, які, на думку позивача, підтверджують вплив на роботу лічильника. Апеляційний суд до вказаних доказів поставився критично, оскільки фото не є беззаперечним фактом того, що вказаний прилад впливав на лічильник або міг на нього впливати.

Крім того, посилання відповідача на пояснення свідків, які складали акт про порушення, апеляційний суд також вважав безпідставними, оскільки вказані особи безпосередньо залежні від відповідача, є його працівниками й тому є зацікавленими особами, вони підтвердили тільки те, що знайшли на траві прямокутний прилад, а не сам факт впливу на лічильник.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, на підстанції знаходиться два лічильники: ОСОБА_4 та ТОВ «Антонівський м'ясокомбінат», отже відсутні докази, що саме на лічильнику ОСОБА_4 виявлені порушення ПКЕЕ.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, правильно застосувавши норми матеріального права: ст. ст. 614 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова