АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1122/17 Справа № 2-864/09 Головуючий у 1 й інстанції - Дунай Л.В. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2009 року по справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року АКБ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідачів до ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2009 року даний позов забезпечений шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також тимчасово обмежено для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право виїзду за межі України до моменту виконання ними своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 17.09.2007 року та за договором поруки №0/2 від 17.09.2007 року (а.с.40).

Заочним рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2009 року з відповідачів на користь позивача солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 828170,44 грн. та судові витрати. Вказане рішення не оскаржувалось, набрало законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування вжитих заходів забезпечення позову в частині обмеження його у праві виїзду за межі України (а.с.112-113).

Розглянувши матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу частково скасувати та передати питання в скасованій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а ст.152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснює п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечуючи позов шляхом тимчасового обмежено для ОСОБА_4 права виїзду за межі України до моменту виконання ним своїх зобов'язань з повернення кредитних коштів, - місцевий суд не перевірив дотримання положень ст. 152 ЦПК України щодо співмірності виду забезпечення позову та заявлених позовних вимог, не обґрунтував доцільність застосування у даному випадку саме зазначеного виду забезпечення позову.

За викладених обставин, колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі Україниз направленням питання, у скасованій частині, на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2009 рокув частині обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - скасувати, у скасованій частині передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий

Судді