Справа № 168/551/17
Провадження № 2/168/195/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 серпня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі головуючого-судді Назарука О.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дубечненської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду із вказаним вище позовом.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 просить визнати за нею право власності на частку нерухомого майна, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, а саме: 1/2 частку в будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 9 в с. Дубечне Старовижівського району Волинської області.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 просить визнати за ним право власності на частку нерухомого майна, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, а саме: 1/2 частку в будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 9 в с. Дубечне Старовижівського району Волинської області.

Згідно зі статтею 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Згідно з частиною 5 статті 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До позовної заяви не додано доказ сплати судового збору або доказ звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, позивач у позовній заяві зазначив ціну позову 13 757 грн., яку встановив з копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №9 по вулиці Шевченка, в с. Дубечне Старовижівського району, який виготовлений 09 листопада 2015 року, де вказана інвентаризаційна вартість 13 757 грн., тобто ціна позову в такому розмірі була актуальною на листопад 2015 року, іншого документу, який б підтверджував дійсну вартість спірного майна, а саме звіт про оцінку, вищезазначеного майна строк дії якої становить не більше шести місяців з дати оцінки не подано, що унеможливлює встановлення дійсної ціни позову та порушує вимоги норми пункту 4 частини 2 статті 119 ЦПК України.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частини 5 статті 216, статті 1212 ЦК України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру, що також кореспондується з вимогами статті 80 ЦПК України.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 358 від 21 серпня 2014 року "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Наведені недоліки унеможливлюють визначення правильності сплати судового збору.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» № 1801-VIII від 21 грудня 2016 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Згідно вимог статті 4 Закону України "Про судовий збір"ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини 6 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Таким чином позивачам необхідно сплатити судовий збір за такими реквізитами: отримувач коштів: УДКСУ у Старов.р-ні (Стар.р-н), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37626821, Банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, код банку отримувача (МФО) 803014, рахунок отримувача 0376, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - Судовий збір, за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, Старовижівський районний суд Волинської області (назва суду, де розглядається справа), або надати докази про те, що позивачі звільнені від сплати судового збору.

Оскільки, позовна заява подана з порушенням вимог статті 119 ЦПК України, суд вважає, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків позовної заяви, зокрема: позивачам необхідно надати суду дійсну вартість нерухомого майна за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості та оригінал квитанції про сплату судового збору або докази про те, що позивачі звільнені від сплати судового збору.

Розяснити позивачам, що в разі невиконання у призначений строк вимог закону, зазначених в ухвалі, позовна заява буде залишена без розгляду.

Керуючись статтями 119, 121, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дубечненської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху.

Надати позивачам строк, що не може перевищувати пять днів з моменту отримання ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

У разі невиконання ухвали суду у визначений строк, позовну заяву буде залишено без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд.

Суддя ОСОБА_4