Справа № 548/1830/17
Провадження № 2/548/856/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Листопад В.Л.,

за участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування , в обгрунтування якого вказала, що вона ОСОБА_2

являється спадкоємцем за законом , на майно своєї матері -ОСОБА_4.

Родинні відносини між позивачкою та померлою ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про народження Серія 1-КЕ №228888, видане виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Хорольського р-ну Полтавської обл., та Свідоцтвом про шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 ОСОБА_5 1-КЕ № 140571, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції у Полтавській області.

Ухвалою суду від 11.12.2017 року відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду на 20 грудня 2017 року .

Справа розглядається за правилами ,що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року ( далі ЦПК України), що передбачено ч.1п.9 Розділу XІІІ Перехідні Положення ЦПК України.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з"явилася, але в заяві до суду прохала суд провести розгляд справи у її відсутність.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат - ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю.

Врахувавши позицію позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені.

Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 померла 10.09.2015 року , що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 1-КЕ №307097, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Хорольського району Полтавської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 19.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, та 17.02.2017 р. відкрита спадкова справа № 377/2015 у Хорольській державній нотаріальній конторі на підставі заяви про прийняття спадщини.

Позивачка являється єдиним спадкоємцем першої черги яка прийняла спадщину після ОСОБА_4.

Однак, документів, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на житловий будинок та споруди в с. Трубайці, вул.Єршова, 95 немає.

Відповідно до ст. 182 та ст . 331 ч.2 абз.3 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності на це майно виникає з моменту державної реєстрації. Спадкодавець помер не провівши державної реєстрації свого права.

В зв'язку з тим, що правовстановлюючого документу на вказаний жилий будинок немає, позивачка не може оформити право власності на вищезгаданий будинок.

З повідомлення завідувача Хорольської державної нотаріальної контори від 19.05.2017 року № 832/02-14 слідує, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу і державної реєстрацій на жилий будинок, господарські будівлі та споруди які успадковуються , нотаріус не може видати в майбутньому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст.68 ЗУ «Про нотаріат», видача свідоцтва про право на спадщину на майно яке підлягає реєстрації , провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів належність цього майна спадкодавцеві . Право власності на житловий будинок може бути підтверджено зокрема одним з таких документів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу , свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна, свідоцтвом про право на спадщину, рішенням суду та ін. не може бути зареєстровано, оскільки реєстрація в реєстрі речових прав здійснюється за заявою власника такого майна, або його довіреною особою, за умови, що власник є живим.

У разі , якщо правовстановлюючий документ загублено ( втрачено) , питання визнання права власності на цей будинок за наступним його власником (спадкоємцем) має вирішуватись у судовому порядку.

Факт належності житлового будинку померлій ОСОБА_4 підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, інформаційною довідкою ПП "Бюро послуг та консультацій" від 16.05.2017 р.; довідками КП Лубенське МБТІ від 15.05.2017 р. № 75-Т, довідками ОСОБА_3 сільської ради від 09.03.2017 р., 11.05.2017 р.

Відповідно до інформаційної довідки ПП «Бюро послуг та консультацій» від 16.05.2017 р. дійсна вартість житлового будинку № 95 що по вул. Єршова в с. Трубайці Хорольського району Полтавської області , господарських будівель та споруд складає 59 659 гривень.

Відповідно до ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 328, 392, 1216-1218, 1261 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування ,- задовольнити повністю.

В порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4, 10 вересня 2015 року , визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 95 літ.А-1 вартістю 44553 грн.; сарай літ,- Б по вул. Єршова, в с. Трубайці Хорольського району Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.01.2018 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна