Справа № 629/3311/16-ц
Номер провадження 2/629/97/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.11.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючої - судді Мішуровської С.Т.,
за участю секретар судового засідання - Фалькової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПРАТ СК «ІНГОСТРАХ», третьої особи: ПАТ КБ «ПриватБанк» про зобов'язання здійснити страхові виплати внаслідок смерті, -
У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача ПРАТ СК «ІНГОСТРАХ» у попередньому судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що порушення правил дорожнього руху не є страховим випадком, внаслідок чого виплачується страховка, крім того, зазначив, що в аналізах водія була виявлена наявність етанолу, в подальшому розгляд справи просив продовжувати у його відсутності.
Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно, причини неявки суду не повідомили.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи представника відповідача,суд дійшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Статтями 10, 57, 60, 179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Із матеріалів справи вбачається, що 07.02.200 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № НАС0GK01270117 на придбання нерухомості, строком до 06.02.2028 року.
Крім того, 07.02.2008р. між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме 2 кімнатну квартиру, житловою площею 28,9 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до кредитного договору та договору іпотеки іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки.
Із матеріалів справи вбачається, що 07.02.2008 року між ОСОБА_2, чоловіком позивача, та ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» укладені договори особистого страхування та страхування майна № НАС0LK01270117.
Відповідно до п.18 та п. 18.1 договору іпотеки квартири, іпотекодавець зобов'язується застрахувати предмет іпотеки на узгоджену з іпотеко держателем суму на користь іпотекодержателя. Не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії зазначеного договору страхування іпотекодавець зобов'язаний продовжити строк його дії у встановленому законом порядку та надати іпотекодержателю докази цього та сплати страхового платежу. До повного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець зобов'язується не призначати будь-яку іншу особу вигодонабувачем за договором страхування.
Відповідно до п. 2.2.7 кредитного договору позичальник надає банку належним чином оформлені договір іпотеки для забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, договір страхування заставного майна і договір особистого страхування позичальника.
Відповідно до п. 4.2 договору особистого страхування, згідно з умовами правил, страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві.
Згідно п. 5 даного договору, об'єктом страхування за цим договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю страхувальника.
Відповідно до п. 5.1 договору особистого страхування - цей договір укладено на виконання договору застави, укладеного між ПриватБанком та страхувальником від 07.02.08 № НАС0GK01270117, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 07.02.08 № НАС0GK01270117.
Згідно п.7 страховим випадком за договором визнається смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку. До нещасних випадків за цим договором відносяться події, які призвели до травматичного ушкодження тканини організму людини з порушенням цілісності та функціональності, деформації та порушення опорно-рухального апарату, каліцтва, іншого розладу здоров'я застрахованої особи або до її смерті, а саме: удари, поранення, падіння та інше.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області.
В судовому засіданні було встановлено, що позивач у зв'язку із настанням страхового випадку своєчасно звернулася до страхової компанії «Інгострах» з проханням здійснити страхові виплати відповідно до договору особистого страхування.
Із листа страхової компанії «Інгострах» від 29.09.2015р., який позивачем було отримано 05.05.2017 року вбачається, що у виплаті страхового відшкодування відмовлено на підставі п. 4.2 Умов до договору № НАС0LK01270117 від 07.02.2008р., оскільки не вважаються страховими випадками внаслідок порушення застрахованою особою норм та правил безпеки праці та правил дорожнього руху.
Однак, згідно довідки Лозівського МРВ ХОБСМЕ від ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що причиною смерті гр. ОСОБА_2, 1961 року народження, є тупа травма грудної клітини з розривом правої легені та розвинутим пневмотораксом, яка могла утворитися в результаті ДТП.
Дане також підтверджується постановою Лозівського МВ від 25.05.2015 року, де вказано, що ОСОБА_2 стало зле, в результаті чого він не впорався з керуванням та допустив перекидання мопеду (а.с.13)
До того ж, в постанові відсутні посилання на статті щодо порушення Правил Дорожнього Руху, отже, як вбачається з постанови, порушення ПДР з боку ОСОБА_2 не встановлено.
Тобто, зазначена постанова не містить жодних відомостей про порушення ОСОБА_2 правил безпеки праці або дорожнього руху, лише зазначено,що йому стало зле, внаслідок чого він не впорався з керуванням та допустив перекидання мопеду, після чого впав на землю та отримав тілесні ушкодження. Крім того, адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності із зазначенням пунктів порушення ним ПДР працівниками ДАІ не складався.
Отже, смерть чоловіка позивача сталася в результаті нещасного випадку.
В матеріалах справи міститься довідка КЗОЗ «Лозівське територіальне медичне об'єднання» № 38 від 10.01.2017 року, в якій зазначено, що в біологічному мета ріалі (сеча) гр. ОСОБА_2 знайдено етанол в концентрації 1,89 г/л (а.с.65).
Однак відповідачем не доведено, що наявність етанолу в сечі являється причиною того, що ОСОБА_2 стало зле та спричинило його падіння.
До того ж, з матеріалів справи вбачається, що сторонами клопотання про проведення відповідної судово-медичної експертизи не заявлялось.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування).
До особистого страхування законодавець відносить страхування життя, яке є спеціальним видом страхування та визначається як вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи.
Відповідно до ч.2 ст. 1229 ЦК України, якщо страхувальник у договорі особистого страхування призначив особу, до якої має перейти право на одержання страхової виплати у разі його смерті, це право не входить до складу спадщини.
Одержувачем страхової суми, як правило, є сам страхувальник. Водночас закон надає йому можливість обумовити в договорі страхування із настанням страхового випадку її виплату іншим особам - вигодонабувачам. Одним з таких страхових випадків може виступати смерть страхувальника. Страхова сума у цьому разі не входить до складу спадщини, і переходить не до його спадкоємців, а до вигодонабувача. Більше того, оскільки право на отримання страхової суми не належало страхувальнику за його життя і не входило до складу його майна, вигодонабувач взагалі не може вважатися цивільним правонаступником страхувальника. Отже, правило про включення прав на одержання страхових виплат до складу спадщини не поширюється на правовідносини добровільного страхування життя на користь третьої особи. Оскільки вигодонабувач страхової виплати не визнається спадкоємцем, на нього не розповсюджується дія норм спадкового права, зокрема, щодо строків і порядку прийняття спадщини, процедури її оформлення та порядку розподілу спадкових часток. Вигодонабувач не пов'язаний загальним шестимісячним строком для реалізації спадкових прав (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), а право на страхову виплату не може бути оформлено свідоцтвом про право на спадщину (абзац другий п. 221 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).
Відповідно до ст.4 ЗУ «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям та інше.
Відповідно до ст.6 ЗУ «Про страхування», страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов'язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи
Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про страхування» відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.
Представник відповідача не надав суду належних доказів, що саме з вини ОСОБА_2 відбулася ДТП і його було притягнуто до відповідальності за порушення ним Правил дорожнього руху.
З огляду на вищевикладене, судом достовірно встановлено, що між отриманою травмою та настанням смерті ОСОБА_2 наявний прямий причинний зв'язок, смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку є страховим випадком відповідно до п. 7.1 Договору страхування, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 979, 980, 1229, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 26ЗУ «Про страхування», ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПРАТ СК «ІНГОСТРАХ», третьої особи: ПАТ КБ «ПриватБанк» про зобов'язання здійснити страхові виплати внаслідок смерті - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С.Т.Мішуровська