Справа № 585/4602/16-ц
Номер провадження 2-о/585/6/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі:головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Шаповаленко Н.І.,

заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Смілівська сільська рада Роменського району Сумської області, Роменський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про встановлення факту батьківства та зобов'язання внесення змін до актового запису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства в якій просить суд: встановити факт визнання батьківства ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року, стосовно неї (ОСОБА_1.), ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, із внесенням змін до актового запису про її, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1), який був зроблений в книзі записів актів громадянського стану про народження Смілівською сільською радою Роменського району 01 жовтня 1968 року за № 44, вказавши в графі «Батько» - «ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер її батько - ОСОБА_2, з яким її мати - ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_8, перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 1966 року. Під час фактичних шлюбних відносин між батьком та матір'ю ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася вона - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1). Оскільки батько та мати не перебували у зареєстрованому шлюбі, то в актовому записі про народження заявниці в графі відомості про батька зі слів матері було записано лише ім'я батька - «ОСОБА_2». За життя її батьки проживали разом, вели спільне господарство, мали подружні відносини, опікувалися один одним, ставилися один до одного с любов'ю та повагою, мали спільний бюджет. Батько виховував, матеріально утримував та піклувався про неї як про свою доньку. У січні 2008 року батьки переїхали із с. Сміле на постійне проживання до АДРЕСА_1 де проживали та були зареєстровані за місцем проживання з 25 січня 2008 р. і по час смерті кожного з них. За життя, батько склав заповіт, посвідчений 10.04.2014 р. приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П., яким призначив її спадкоємицею всього його майна. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 2,830 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Смілівської сільської ради. Заявниця у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті батька, так як постійно проживала з ним на час відкриття спадщини. Проте, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин між ними, чинне законодавство покладає на неї обов'язок сплатити податок на користь відповідного місцевого бюджету в порядку пункту 174.2.2. ст. 174.2. Податкового кодексу України, пов'язаного із отриманням спадщини. Встановлення факту батьківства дасть їй можливість при оформленні спадкових прав сплачувати податок за нульовою ставкою від вартості власності, що успадковується нею як членом сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення. Встановити факт визнання батьківства можливо лише в судовому порядку, тому звернулася до суду з даною заявою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала і просила задовольнити. При цьому пояснила, що встановлення факту батьківства необхідно їй для оформлення спадщини, а навіщо їй потрібно внесення змін до актового запису щодо батька, пояснити не може. До відділу ДРАЦС з цим питанням не зверталась.

Представник заінтересованої особи Смілівської сільської ради Роменського району у судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 26).

Представник заінтересованої особи Роменського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.34).

Суд, вислухавши заявницю, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. ст. 128, 130 Сімейного кодексу України батьківство щодо дитини може бути встановлено судом, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи.

З копії свідоцтва про народження, вданого російською мовою, вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її матір'ю є «ОСОБА_6», в графі батько мається запис «ОСОБА_2» (а.с. 6).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 24 січня 1987 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7, після укладення шлюбу прізвище чоловіка та дружини «ОСОБА_5» (а.с. 7).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року у віці 85 років в м. Ромни Сумської області (а.с. 8).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 74 роки в м. Ромни Сумської області (а.с. 9).

З копії заповіту, посвідченого 10.04.2014 р. приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П., вбачається, що ОСОБА_2 призначив ОСОБА_1 спадкоємицею всього його майна, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі всього того, на що він матиме право і що буде належати йому на момент смерті у повному обсязі, без будь-яких винятків (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 2,830 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Смілівської сільської ради, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Роменською райдержадміністрацією 26 червня 2003 р., зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 610, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 17).

З довідки Смілівської сільської ради Роменського району Сумської області № 993 від 17.11.2016 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 р.н. згідно запису 36 в погосподарській книзі № 1 дійсно проживав та був зареєстрований разом із ОСОБА_3 на території Смілівської сільської ради за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 13).

З довідки ПП «Пам'ять» № 8 від 15.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно здійснила поховання свого батька ОСОБА_2 14.04.2016 року за власні кошти (а.с.16).

З копії будинкової книги вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані в АДРЕСА_3, з 25 січня 2008 р. і по час смерті кожного з них (а.с. 14 - 15).

З відмітки в паспорті громадянина України вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_4 (а.с. 19-20).

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в пункті 1 звернув увагу судів на те, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно ч. З ст. 53 КпШС України (в ред. 1969 року) при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ст. 3 Закону СРСР «Про затвердження Основ законодавства Союзу РСР та союзних республік про шлюб та сім'ю» від 27 червня 1968 року в разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина та яка визнавала себе її батьком, суд вправі встановити факт визнання батьківства. Встановлення даного факту породжує юридичні наслідки.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є сусідкою заявниці, її чоловік є хрещеним батьком заявниці, і їй відомо, що батьком ОСОБА_1 був ОСОБА_2. Вони один одного називали «батько» та «дочка».

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є хрещеною матір'ю заявниці. Коли її хрестили, був її батько ОСОБА_2 (її кум). Віг проживав разом з матір'ю заявниці ОСОБА_3. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спілкувалися як батько і дочка.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є рідною сестрою заявниці. Їхньою матір'ю була ОСОБА_3, а її вітчимом та батьком заявниці був ОСОБА_2. Він проживав з її матір'ю з 1962 - 1963 року і до смерті. Вона завжди знала, що ОСОБА_1 є його дочкою.

Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо заявниці, суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно.

При цьому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви в частині внесення змін до актового запису про народження заявниці, оскільки нею не надано доказів щодо звернення до відділу РАЦС з цієї підстави, тобто що її право не визнається, порушується чи оспорююється. Крім того, після встановлення факту визнання батьківства ОСОБА_1 має можливість звернутись з відповідною заявою в позасудовому порядку, оскільки рішенням суду про визнання батьківства усуваються обставини, що перешкоджають внесенню змін до запису в акті громадянського стану щодо батька.

Отже заява в цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1265 ЦК України, ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР, ст. ст. 128, 130 СК України, ч.2 ст.256,ст.ст. 259,10, 60, 212 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт визнання батьківства ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 року у м. Ромни, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Сміле Роменського району Сумської області.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення 10 лютого 2017 року повного рішення, для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис….

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова