Справа № 545/29/17
Провадження № 2/545/358/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

за участі секретаря Лабовкіної Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № НОМЕР_1 від 28.10.2013 р., відповідач ОСОБА_1, отримав кредит на споживчі цілі у розмір 20752.00 грн. строком на 36 місяців по 28.10.2016р., з процентною ставкою 0.01% річних.

Проте позичальник свої договірні зобов'язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість станом на 24.11.2016 року на загальну суму 21708.18 грн., що є підставою для примусового повернення кредитних коштів.

Просили стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 28.10.2013 р. у розмірі 21708.18 грн. та судовий збір в сумі 1378.00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши до суду заяву в якій позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечу щодо їх задоволення.

Розглянувши подані до суду заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 28.10.2013р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 на загальну суму 21708.18 грн. на споживчі цілі строком на 36 місяців з терміном повернення до 28.10.2016 р., відсотковою ставкою 0.01% річних(а.с. 3-5, 6, 7, 8-9).

Відповідно до Кредитного договору, Банк надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 20752.00 грн.

Також встановлено, що 22.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі «Позивач») у відповідності до ст.ст. 512, 514. 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір факторингу (купівлі-продажу кредитного портфелю) № 22/12/14/1-1 (а.с. 13-16).

Згідно вказаного договору Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № НОМЕР_1 від 28.10.2013 р.

Як встановлено в судовому засіданні до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором № НОМЕР_1 від 28.10.2013 р.

Встановлено, що відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі передбаченого в п. 1.4. Кредитного договору, з підпунктами, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором зокрема в п.п. 1.1., 1.4.5. Кредитного договору.

Згідно з п. 1.4.2. Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів (додаток №1 до Кредитного договору).

В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1, свої зобовязання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.

Отже, встановлено факт того, що в зв»язку з невиконанням зобовязань за кредитним договором № НОМЕР_1 від 28.10.2013 р., відповідач має борг перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» станом на 24.11.2016р., на загальну суму 21708.18 грн., що складається з: залишок заборгованості за кредитом 17295.05 грн.; відсотки за користування кредитом 0.98 грн.; заборгованість по комісії 4412.15 грн. (а.с.17).

Відповідно до п. 1.5.4. Кредитного договору, ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов»язань за Кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає з відповідача повернення суми кредиту, відсотків, а також сплату комісії у примусовому порядку, посилаючись на кредитний договір, таким чином позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612, 615, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -215, 218 ЦПК України,

в с т а н о в и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № НОМЕР_1 від 28.10.2013 р. у розмірі 21708.18 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378.00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі десяти днів з моменту проголошення , а учасниками , що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк