Справа №560/935/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Годунов С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить встановити постійний на безоплатній основі земельний сервітут загальною площею 0,0174 га на право постійного безоплатного проходу та проїзду автомобільним транспортом до земельної ділянки, яка перебуває у його власності, площею 0,12 га, кадастровий номер :01:003:0317 через земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул.Шевченка,93 м.Дубровиця Рівненська область, кадастровий номер :003:0318, яка належить на праві власності ОСОБА_1, по лінії шириною 4,0 м, довжиною 43,58 м, зі сторони вул.Шевченка у м.Дубровиця Рівненської області, відповідно до зони дії сервітуту, встановленого Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 і на яку поширюється його право постійного земельного сервітуту право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (07.02) в м.Дубровиця Дубровицької міської ради Дубровицького району Рівненської області.

У порядку, передбаченому ст.151 ЦПК України, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

30 жовтня 2017 року ухвалою суду заяву позивача задоволено та заборонено ОСОБА_1 та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам проведення підготовчих до будівництва робіт та виконання будівельних робіт на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: вул.Шевченка,93 м.Дубровиця Рівненська обл., кадастровий номер :003:0318, яка належить на праві власності ОСОБА_1, по лінії шириною 4,0 м, довжиною 43,58 м, зі сторони вул.Шевченка у м.Дубровиця Рівненської обл., відповідно до зони дії сервітуту, встановленого Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 і на яку поширюється право постійного земельного сервітуту ОСОБА_2 право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху (07.02) в м.Дубровиця Дубровицької міської ради Дубровицького району Рівненської області, до набрання рішення законної сили.

Однак, відповідач по справі ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Свою заяву відповідач ОСОБА_1 мотивує тим, що заява про забезпечення позову була подана до суду без жодного належного доказу, який би підтверджував її намір навмисної забудови спірної земельної ділянки. Таке посилання позивача по справі має поверхневий характер. В її письмових запереченнях на позов вона вказала, що згідно будівельного паспорту в тому місці земельної ділянки, де позивач хоче встановити земельний сервітут, передбачено забудова гаража, тому встановлення земельного сервітуту в тому місці неможливо.

Вважає, що позивачем не було дотримано вимог ст.151 ЦПК України та не було зазначено в заяві жодних обґрунтованих причин у зв'язку з чим необхідно забезпечити позов.

У судовому засіданні представник відповідача по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримав у повному обсязі.

До початку розгляду заяви, від представника позивача по справі ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшло заперечення проти заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки, незважаючи на отримання відповідачем ухвали про забезпечення позову, остання продовжує здійснення будівельних робіт після такої заборони.

На підтвердження зазначеної обставини, до заперечень надані фото докази здійснення відповідачем будівельних робіт на спірній земельній ділянці.

Вислухавши представника відповідача ОСОБА_3, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволені заяви про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити виходячи з наступного.

З аналізу ст.151 ЦПК України можна зробити висновок, що забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При постановлені ухвали про забезпечення позову від 30 жовтня 2017 року, судом досліджено наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову врахувавши при цьому наявність дійсного спору між сторонами та наявну реальну загрозу завдання шкоди позивачу, яка полягає у втраті можливості проїзду до своєї земельної ділянки.

Крім того, суд звертає особливу увагу на той факт, що при подачі позивачем заяви про забезпечення позову, тобто 27 жовтня 2017 року, останнім також додані ксерокопії фотознімків спірної земельної ділянки без наявності здійснення на ній будь-яких будівельних робіт.

Однак, на день розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, представником позивача додані ксерокопії аналогічних фотознімків уже з наявними ознаками початку будівельних робіт, а саме: на наявній спірній земельній ділянці вбачається фундамент будівлі.

Вказана обставина свідчить про порушення відповідачем вимоги суду, зазначеної в ухвалі від 30 жовтня 2017 року про забезпечення позову, що, у свою чергу, створює реальну загрозу інтересам позивача.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

На даний час суд не вбачає підстав для скасування встановлених заходів забезпечення позову відповідно до ухвали від 30 жовтня 2017 року, оскільки, зважаючи на встановлені обставини, існує реальна імовірність утруднення виконання рішення суду у разі його задоволення судом.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 151, 154, 209, 292, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_5