Справа № 372/3046/17
Провадження № 2-1635/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.02.1994 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. За час сумісного проживання з відповідачем у них народилось двоє дітей: донька Яна, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Юлія, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя у них не склалось, сімейні відносини були припинені і 13.08.2014 року шлюб між ними було розірвано. 12.03.2015 року відповідач народила доньку ОСОБА_3, батьком якої було записано його (позивача). Як вказує позивач, він не визнає свого батьківства. Тому що за декілька місяців до розірвання шлюбу не проживав з відповідачем однією сімєю. Посилаючись на викладене, позивач просить задовольнити його вимоги та виключити відомості про його батьківство з актового запису № 121, від 10.04.2015 року, а саме про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила проти їх задоволення. Зазначила, що позивач дійсно не є батьком дитини, а його дані внесені в свідоцтво про народження лише тому, що з моменту їх розлучення на час народження дитини пройшов короткий термін.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 1994 року, який було розірвано 13 серпня 2014 року. За час сумісного проживання у сторін народилось двоє дітей: донька Яна, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Юлія, ІНФОРМАЦІЯ_2.

12 березня 2015 року народилась ОСОБА_3, батьками якої, відповідно до свідоцтва про народження є позивач та відповідач.

Згідно зі ст.121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.

Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Відповідно до ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.

Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство.

Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Також, згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Абзацом 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Заслухавши пояснення сторін, суд приймає визнання відповідачем вимог позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, задовольняючи позов, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача, щодо призначення судово-медичної генетичної експертизи та виклику в судове засідання та допиту в якості свідка ОСОБА_4. Таким чином позовна заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 60, 61, 88, 174, 179, 212, 214, 218 ЦПК України, статтями 121, 122, 136 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 121 від 10.04.2015 року, а саме про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за місцем державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Болобан В.Г.