У Х В А Л А

17 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 20 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення компенсації за роботу у вихідні дні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до з позовом до публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» ( далі - ПАТ «Міський комерційний банк») про стягнення компенсації за роботу у вихідні дні та середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року відкрито провадження у справі. Справа призначена до судового розгляду.

Не погодившись з указаним судовим рішенням «ПАТ «Міський комерційний банк» звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 20 вересня 2017 року, ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року, залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Міський комерційний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати.

У прийнятті касаційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пп. 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржувані ухвали щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності (п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 грудня 2015 року № 6-2190цс15, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України,

у х в а л и в :

У прийнятті касаційної скарги публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 20 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення компенсації за роботу у вихідні дні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відмовити та повернути її заявнику.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник