Провадження 2/127/18/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря Константинова А.К.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала справа № 127/20417/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2015 року позов був задоволений та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договорами позики від 17.07.2014 року та від 17.07.2015 року в сумі 406 273,21 грн., а також судовий збір.

Заочне рішення було скасоване судом на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_5 ОСОБА_2, про що 27.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області постановлено ухвалу (а.с. 119).

Ухвалою суду від 07.11.2016 року залучено правонаступника ОСОБА_5, який помер 13.08.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 137).

07.11.2016 року позивач ОСОБА_4 подав уточнений позов до спадкоємця боржника ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики (а.с. 133-135).

ОСОБА_4 позов мотивував тим, що 17.07.2014 року між ним та ОСОБА_5 був укладений договір позики, на виконання якого позивач передав ОСОБА_5 6000 доларів США, а останній написав розписку про отримання позики. Остаточний розрахунок за даним договором мав відбутись не пізніше 17.09.2014 року, однак ОСОБА_5 борг не повернув. Сума боргу за договором позики станом на 28.08.2015 року складає 127 112,65 грн. (що еквівалентно 6000 доларам США за курсом НБУ станом на 31.08.2015 року).

17.07.2015 року між ним та ОСОБА_5 був укладений договір позики, на виконання якого позивач передав ОСОБА_5 13 177 доларів США, а останній написав розписку про отримання позики. Остаточний розрахунок за даним договором мав відбутися не пізніше 17.08.2015 року, однак ОСОБА_5 борг не повернув. Сума боргу за договором позики станом на 28.08.2015 року складає 279 160,56 грн. (еквівалент 13 177 доларів США).

13.08.2015 року ОСОБА_5 помер. Спадкоємцем боржника є ОСОБА_2.

На підставі ст.ст. 1046-1047, 1049, 1282 ЦК України позивач просив стягнути з ОСОБА_2 борг спадкодавця ОСОБА_5 в сумі 406 273,21 грн. за договорами позик від 17.07.2014 року та від 17.07.2015 року, а також судовий збір в сумі 3654,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав. Суду пояснив, що з ОСОБА_5 він був знайомий з 1980 років і якось при зустрічі він розповів, що має борги і за ці борги у нього забирають хату. Він позичив ОСОБА_5 6000 доларів США 17.07.2014 року, а через рік позичив ще суму, еквівалентну 13177 доларів США, оскільки ОСОБА_5 мав намір розрахуватись з боргами та продати свою хату. Від суми продажу обіцяв погасити борги по розпискам і хотів купити нове житло в селі. Позики були безвідсоткові і передача грошей обидва рази відбувалась вдома у ОСОБА_5 в присутності свідків. Він не вимагав у ОСОБА_5 переоформлення будинку на своє ім`я, а звинувачення в тому, що він винен у смерті ОСОБА_6 та його дружини безпідставні. Про смерть ОСОБА_6 він дізнався наступного дня - 14.08.2015 року і давав пояснення працівникам міліції з приводу записок, які залишив ОСОБА_5 Про те, що потрібно нотаріусу подати заяву із вимогами до спадкоємців боржника, він не знав, тому 31.08.2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_5

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позов не визнали, надали письмові заперечення, які приєднані до справи (а.с. 168-169). Представник відповідача суду пояснив, що в розписці ОСОБА_5 від 17.07.2014 року сума боргу вказана із виправленнями, не зазначена валюта зобов`язання, тому вона не може бути прийнята судом до уваги. Факт позики ОСОБА_5 грошей 17.07.2015 року в сумі 13 177 доларів США представник також не визнав, оскільки розписка написана не ОСОБА_5, крім того, в своїй передсмертній записці ОСОБА_5 зазначив, що позичив лише 5 000 доларів США, і віддав більшу частину суми ОСОБА_7 для оформлення документів на будинок, решта суми це відсотки за позикою. В зв`язку з тим, що позивач не довів належними доказами факту укладення договорів позики, підстав для задоволення позову немає.

Також представник відповідача ОСОБА_3 вважає, що позивач позбавлений права вимоги до спадкоємця відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, оскільки він дізнався про смерть боржника ОСОБА_5 14.08.2015 року, проте не пред`явив вимог до спадкоємців у строки, визначені ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, а навпаки, вводячи суд в оману, звернувся із позовом до померлого ОСОБА_5 31.08.2015 року. В зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що 13.08.2015 року ОСОБА_5 написав передсмертну записку (а.с. 170), в якій прямо звинуватив ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в доведенні його до самогубства. Він зазначив, що ОСОБА_4 шляхом шантажу вимагав від ОСОБА_5 складання заповіту на своє імя, а ОСОБА_7 забрала всі правовстановлюючі документи на будинок, що належав померлому. Також просив врахувати, що ОСОБА_5 в записці визнав, що позичив у ОСОБА_4 5000 доларів, а не 6000 доларів, через це він зробив виправлення в розписці від 17.07.2014 року. Згадування про отримання суми, розміром 13 177 доларів США відсутнє, натомість ОСОБА_5 зазначив про відсотки, які досягали 20 000 доларів. Вважає, що у позивача доказів позики ОСОБА_5 суми в розмірі 13 177 доларів США немає, а якби він позичав таку велику суму (еквівалент приблизно 310 000 грн.), то не телефонував би йому 12.08.2015 року і не просив би грошей у нього та у сусідів на лікування своєї дружини. Зазначив, що в даний час проводиться досудове розслідування по факту смерті ОСОБА_5, де він визнаний потерпілим.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що працює в агентстві нерухомості, тому погодилась на прохання ОСОБА_4 оглянути правовстановлюючі документи ОСОБА_5 на будинок і земельну ділянку та підготувати їх до продажу. ОСОБА_4 їй пояснив, що у людей склалось важке матеріальне становище, вони мають намір продати будинковолодіння і погасити борги. Свідок була присутня при передачі ОСОБА_4 грошей ОСОБА_5 в сумі 6000 доларів США. Потім ці гроші обміняли на гривні і вона разом із ОСОБА_8 склала графік кредиторів та суми, які необхідно погасити в першу чергу. Також вона взяла всі документи на будинок для того, щоб допомогти ОСОБА_5 переоформити спадщину від своєї матері. Грошей на оформлення документів вона не брала. Про смерть ОСОБА_5 вона дізналась 14.08.2015 року від працівників міліції. Всі документи на будинок добровільно віддала міліції під розписку та в цей самий день повідомила ОСОБА_9 про смерть ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона була близькою подругою ОСОБА_8 дружини ОСОБА_5 ОСОБА_8 розповідала, що вони мали борги по кредитам, тому бажали продати свій будинок по вул. Повстання Проненосця «Потьомкін», погасити борги, а також придбати житло в селі. Однак документи на будинок належно оформлені не були, і на це потрібні були кошти. ОСОБА_8 попросила її бути присутньою під час оформлення позики з метою перевірити, чи правильно будуть складені документи. В її присутності, а також в присутності ОСОБА_8, ОСОБА_7 (ріелтор), ОСОБА_4, позичальник ОСОБА_5 написав під диктовку розписку про отримання 5000 доларів. Він декілька разів переписував розписку, оскільки нервував, потім він із ОСОБА_4 домовився написати суму 6 000 доларів США, з врахуванням коштів, які необхідні ріелтору для оформлення правовстановлюючих документів на будинок. Також усно вони домовились про сплату ОСОБА_5 щомісячно відсотків в розмірі 500 доларів США. Вона також посвідчила розписку своїм підписом і поручилась, що ОСОБА_5 віддасть гроші. Ніяких зауважень з приводу того, що ОСОБА_5 було фактично отримано 5000 доларів США вона не написала. Потім приїхав незнайомий чоловік і обміняв долари на гривні за відповідним курсом. Також їй відомо, що з цієї суми ОСОБА_5 та ОСОБА_8 мали намір погасити кредити. Через деякий час зі слів ОСОБА_8 вона дізналась, що покупців на будинок не було, ОСОБА_8 скаржилась, що відсотки за позикою ростуть, ОСОБА_4 вимагав повернення боргу та переоформлення будинку на його ім`я, а ОСОБА_5 дуже нервував через те, що вони залишаться без житла. Про інші позики їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_5 був її рідним братом і розповідав, що взяв в борг у ОСОБА_4 5 000 доларів США для погашення кредитів ОСОБА_8, і суму приблизно 30 000 грн. віддав для переоформлення правовстановлюючих документів на будинок. Будинок він хотів продати, розрахуватись із боргами, а собі купити хату в селі. Про написання розписки 17.07.2015 року їй нічого не відомо, але брат скаржився, що з боку ОСОБА_4 були погрози і шантаж.

Свідок ОСОБА_12, який працює державним виконавцем Староміського ВДВС, суду пояснив, що в нього на виконанні знаходилось виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_5 з грудня 2015 року. 10.12.2015 року ОСОБА_9 надсилалась постанова про зупинення виконавчого провадження, оскільки стало відомо, що боржник помер і лише 25.04.2016 року до нього звернувся стягувач ОСОБА_9 із представником ОСОБА_1 з питанням щодо заміни боржника правонаступником.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17.07.2014 року ОСОБА_5 позичив у ОСОБА_4 6 000 доларів США та зобовязався повернути борг не пізніше 17.09.2014 року. Сторони домовились з усіх істотних умов і на підтвердження укладення договору позики відповідач написав розписку (а.с. 4), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні 07.11.2016 року.

Позивач ОСОБА_4 виконав своє зобовязання належним чином та передав ОСОБА_5 гроші в сумі 6 000 доларів США, однак у визначений сторонами строк позичальник ОСОБА_5, в порушення взятих на себе зобовязань, борг по розписці від 17.07.2014 року не повернув.

Крім того, 17.07.2015 року ОСОБА_5 позичив у ОСОБА_4 13 177 доларів США та зобовязався повернути борг не пізніше 17.08.2015 року. Сторони домовились з усіх істотних умов і на підтвердження укладення договору позики ОСОБА_5 написав розписку (а.с. 5), оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_4 виконав своє зобовязання належним чином та передав позичальнику ОСОБА_5 гроші в сумі 13 177 доларів США, однак позичальник борг не повернув.

Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету і строку виконання і дані договори відповідають вимогам ст.ст. 1046, 1047 ЦК України.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, передання позикодавцю визначених грошових сум, були написані розписки.

Наявність оригіналів боргових розписок у позикодавця ОСОБА_4 свідчать про невиконання умов договорів позики ОСОБА_5

В зв`язку з тим, що на підтвердження укладення договорів позики позивачем надані письмові розписки, заперечення відповідача ОСОБА_2, що гроші не були отримані позикодавцем 17.07.2015 року та отримані в меншій кількості 17.07.2014 року є безпідставними.

Суд також критично оцінює показання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_13 в тій частині, що ОСОБА_5 не позичав 6 000 доларів США, а позичав меншу суму, оскільки такі показання суперечать письмовим доказам.

Крім того, позичальником ОСОБА_5, а також спадкоємцем ОСОБА_2 договори позики оспорені не були (ст. 1051 ЦК України).

Таким чином, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникли зобов`язальні правовідносини, які регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Обов`язок позичальника повернути позику також визначений ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 13.08.2015 року і внаслідок його смерті відкрилась спадщина (а.с. 82).

На день смерті позичальник зобов`язання по договорам позики від 17.07.2014 року, від 17.07.2015 року не виконав.

В матеріалах справи міститься копія спадкової справи №319/2015, заведеної Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 24.11.2015 року, відповідно до якої з заявою про прийняття спадщини звернувся рідний дядько померлого - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 74). Діти померлого - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відмовились від спадщини на користь ОСОБА_2 (а.с. 75, 76).

Станом на 26.01.2017 року свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 не видане і обсяг спадкового майна нотаріусом не визначений.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за договором позики входить до складу спадщини.

Частиною 1 ст. 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Положення зазначеної норми застосовується у випадку дотримання кредитором строків, визначених ст. 1281 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 2-4 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч.ч.2, 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.

В судовому засіданні із пояснень самого позивача було достовірно встановлено, що про смерть боржника ОСОБА_5 він дізнався 14.08.2015 року, але не вчинив дій, передбачених ст. 1281 ЦК України і протягом шести місяців не пред`явив своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_9 також визнав, що він не пред`являв вимог до спадкоємців особисто і через нотаріуса. В матеріалах спадкової справи відсутня відповідна заява ОСОБА_9

Разом з тим, він подав до суду позов до померлого ОСОБА_5 (а.с. 2-3). З позовом до ОСОБА_2 позивач ОСОБА_9 звернувся лише 07.11.2016 року (а.с. 133).

Таким чином, недотримання кредитором ОСОБА_9 строків пред'явлення вимог, які є обмежувальними (присічними), передбачених статтею 1281 ЦК України, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємця.

За таких обставин позов ОСОБА_9 про стягнення боргу з ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 1046, 1049, 1216, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: