УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Харкова від 08 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру аліментів, стягнення заборгованості по сплаті аліментів,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити визначений заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року розмір стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2 по 500 гривень на кожного, з 18 червня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач працює, має стабільних дохід, у неї відсутні інші утриманці та обставини, які унеможливлюють стягнення аліментів у частці від доходу.

Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за аліментами на підставі ч. 2 ст. 191 СК України за період з 01 липня 2013 року по 01 липня 2016 року у розмірі 36 000 гривень, посилаючись на те, що відповідач ухилялася від виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року про стягнення аліментів на дітей.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Харкова від 08 грудня 2016 року, позов задоволено частково.

Ухвалено змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_5, виданий 09.03.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт НОМЕР_6, виданий 09.03.1999 року, РНОКПП НОМЕР_4, на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/3 частину всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття.

Відкликано з Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції виконавчий лист № 643/10107/15-ц по ВП № 50377565, виданий 25.02.2016 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 500 грн. на кожного щомісяця.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В інших вимогах - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення в частині зміни розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки) з урахуванням положень ст. ст. 182-184 СК України.

Врахувавши, що відповідач працює, має стабільний дохід, у неї відсутні інші утриманці та обставини, які утруднюють стягнення аліментів, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частину від заробітку.

Вирішуючи спір в частині стягнення аліментів за період з 01 липня 2013 року по 01 липня 2016 року, суд виходив з відсутності доказів вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів та ухилення відповідача від їх сплати, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру аліментів, стягнення заборгованості по сплаті аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Харкова від 08 грудня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня