справа № 2/325/534/2017
28 листопада 2017 року. смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Васильцової Г.А.,
при секретарі Міняйло А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду в с. Приазовське Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з позовом, зазначаючи, що їй на праві власності належить квартира № 12 у житловому будинку № 103, розташованому по вулиці Горького в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2016 року. Як власниця майна, вона не може належним чином реалізувати своє право, оскільки в квартирі зареєстрований ОСОБА_2 колишній власник квартири. За таких обставин, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 12 у житловому будинку № 103, розташованому по вулиці Горького в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області.
Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі. /а.с. 36/. Проти заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач в судове засідання, не зявився по невідомій суду причині, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштове повідомлення, який повернувся на адресу суду /а.с. 35/, причину неявки в судове засідання не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі суду не надав, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим заочно розглянути справу у його відсутність.
На підставі абз. 4, абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у такому випадку відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи.
Згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав:
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 позивачці по справі належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.06.2016 року /а.с. 9-10/, копією договору купівлі-продажу квартири від 08.06.2016 року /5-6/.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.
Згідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї.
Вимогами ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до п.п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення за п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України.
Згідно довідки з Приазовської селищної ради за № 2017 від 07 листопада 2017 року, відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований з 03.11.1998 року в смт. Приазовське, вул. Горького, б. 103АДРЕСА_2 (а.с. 21).
Відповідно до довідки № 3998 від 31 жовтня 2017 року, виданої Приазовською селищною радою Приазовського району /а.с. 7/ відповідач по справі зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 103, к. 12, але з липня 2016 року не проживає за місцем реєстрації.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, ОСОБА_1, як власник квартири, має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки, усунути перешкоди в користуванні належним їй майном, визнавши ОСОБА_2 втратившим право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Керуючись ст. ст. 15,11, 14, 59, 84, 107, 197, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Г.А. Васильцова