Справа №560/910/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 серпня 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №12. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З моменту укладення шлюбу відносини між сторонами почали поступово погіршуватись, що відобразилось на їхніх стосунках. Підставами для цього стала втрата взаємопорозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім'ї та піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, що в свою чергу призвело до фактичного розпаду сім'ї.

Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 серпня 2001 року. Шлюб зареєстровано Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №12. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №041105 від 23 серпня 2001 року (а.с.3).

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати з оплати судового збору в розмірі 640 грн.

Тому, на підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 10, 30, 60, 88, 214, 215, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 серпня 2001 року Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №12 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки надалі іменувати "Кібиш".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_5