Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 43 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» про визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії

за апеляційною скаргою Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 вересня 2017 року

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань № 8, оформлене протоколом № 5 від 29 листопада 2016 року «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку у станові згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку» в частині, що стосується відсутності підстав для поліпшення житлових умов позивача, мотивуючи тим, що зазначеним рішенням його визнано таким, що не потребує поліпшення житлових умов. Вважає вказане рішення прийнято без належного дослідження всіх наданих ним документів. Просив зобовязати Житомирську установу виконання покарань №8 поновити його на квартирному обліку в списку першочергового отримання житла та в списку загальної черги, розглянути питання щодо надання йому та членам його сімї житла в установленому законом порядку.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04 вересня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань № 8, оформлене протоколом № 5 від 29 листопада 2016 року в частині відмови у наданні квартири та виключення з квартирного обліку ОСОБА_2; зобовязано Житомирську УВП №8 розглянути питання щодо поновлення ОСОБА_2 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Стягнуто з Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8» на користь позивача судові витрати в розмірі 1102,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що судом не надано належної оцінки доказам щодо забезпеченості позивача житловим приміщенням. Також, посилається на те, що надані суду документи не були предметом розгляду комісії, яка, вивчивши їх могла прийняти інше рішення.

В судовому засіданні представник Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» підтримав апеляційну скаргу.

На думку позивача та його представника, апеляційна скарга є необґрунтованою.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_2, останній разом із членами сімї із чотирьох чоловік з 10.09.1985 року був взятий на квартирний облік та включений до списку загальної черги, а з 01.04.1991 р. відповідно до ст. 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» внесений до списку першочергового отримання житла. Станом на 01.11.2016 р. ОСОБА_2 перебував за № 13 в списку першочергового отримання житла та за № 5 в списку загальної черги (а.с.8).

Згідно договору № 1/1 від 29.07.2014 р. фірма ЖБК «Набережний квартал - Житомир» взяла на себе відповідальність за будівництво будинку в м. Житомирі по вул. Бородія, 50-а, 50-б, 50-в на умовах визначених в договорі з виділенням Житомирській УВП №8 13-ти житлових квартир.

На підставі вищевикладеного 29 листопада 2016 року відбулося спільне засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 щодо перегляду облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку, яке оформлене протоколом № 5 від 29.11.2016 р. «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку».

Зі змісту витягну з протоколу № 5 вбачається, що комісія під час перегляду облікових справ осіб, які перебувають на квартирному обліку в установі, на підставі документів, які є в матеріалах квартирної (облікової) справи ОСОБА_2, встановила, що позивач має у власності дві квартири у м. Житомирі: АДРЕСА_1 жилою площею 15,47 кв.м та по пров.1-му Сосновому, 4 житловою площею 23,95 кв.м належних дружині позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується: копією свідоцтва про право на спадщину, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією технічного паспорта на житловий будинок та інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно. З огляду на вищевикладене, комісія відмовила у наданні квартири та виключила з квартирного обліку, оскільки сімя ОСОБА_2 забезпечена житловою площею згідно з діючими нормами.

Суд першої інстанції, встановивши відсутність обставин, за яких позивачу було відмовлено у наданні квартири та знято з квартирного обліку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Разом з тим відмовив в задоволенні позовних вимог в частині поновлення позивача на квартирному обліку та надання йому житла в звязку із змінами в складі сімї та інших обставин, які були підставою для перебування позивача на квартирному обліку.

Відповідно до ст.ст. 39-40 ЖК України та п.п. 20, 21, 28 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР (затверджених постановою Ради міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470) громадяни беруться на квартирний облік та знімаються з нього на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету, яке затверджується виконавчим комітетом місцевої ради.

Згідно з п.п.1 п. 26 Правил громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Так, у своїй заяві від 10 вересня 1985 року про взяття на квартирний облік ОСОБА_2 зазначив, що він проживає разом зі своєю сімєю з чотирьох осіб в будинку батька його дружини (тестя) по пров. 1-му Сосновому, 4 в м. Житомирі, який належить останньому на праві власності.

У 1990 році позивачу та членам його сімї було виділено квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 40,05 кв.м, в тому числі житловою 15,7 кв.м, яку в подальшому він приватизував відповідно до розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду управління ЖКГ Житомирської міської ради № 49581 від 08.08.2005 р.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.08.2007 р. вищевказана квартира продана позивачем ОСОБА_2 покупцеві ОСОБА_3 (а.с.91-92).

08 грудня 2016 року помер син позивача - ОСОБА_4

17 червня 2005 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_5 (дружині позивача) на ? частку майна ОСОБА_6, який помер 02.03.1994 р. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на ? будинку № 4 по пров. 1-му Сосновому в м. Житомирі (а.с.25, 26).

Під час розгляду питання про наявність підстав у поліпшенні житлових умов ОСОБА_2 комісія не звернула увагу на те, що станом на 29.11.2016 р. за ним та його сімєю не рахувалось дві квартири та не вжила заходів для зясування всіх обставин, що передбачено п.18 Правил, яким надано право виконавчим комітетам сільської, селищної, міської ради або адміністрації підприємства, установи, організації запитувати інші документи у разі потреби.

Згідно з п.п.2.1 та п. 2 Постанови виконавчого комітету Житомирської обласної ради народних депутатів та президії Обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 року №4 встановлено, що мінімальний розмір житлової площі в області складає 6 кв.м. на кожного члена сім'ї та застосовується для взяття на квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов.

На підставі п.53 Правил постановою виконавчого комітету обласної ради народних депутатів та президії Обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 року середня забезпеченість жилою площею на одного мешканця у м. Житомирі встановлена 7,5 кв.м.

Згідно з п.55 Правил жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім'ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка пізніше вселилася на жилу площу, зайняту подружжям, що перебуває на обліку.

Як вбачається з довідки КПВЖРЕП № 14 від 18.10.2016 р. в будинку № 4 по пров. 1-му Сосновому в м. Житомирі, власником якого є ОСОБА_5, на житлові площі 23,95 кв.м зареєстрованими вважаються 4 особи: позивач та його дружина з 29.08.2007 р. та 03.12.2005 р. відповідно, їх дочка ОСОБА_7 з 03.12.2005 р. та онука ОСОБА_8 з 26. 03.2006 р.

Судове рішення як акт правосуддя повинно бути обґрунтованим, тобто постановлено з врахуванням з'ясованих у судовому засіданні обставин справи і зібраних доказів. У судовому рішенні суд повинен зазначити обставини справи, встановлені судом, і докази, на яких ґрунтуються висновки суду (ст. 203 ЦПК).

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлене протоколом № 7 від 30.05.2017 р. в частині усунення недоліків по протоколу № 5 від 29.11.2016 р. та викладення його частини в новій редакції, за текстом якої комісія вирішила не розглядати питання щодо виділення квартири сімї ОСОБА_2, оскільки це питання вже було розглянуте 29.11.2016 р. тією ж комісією і результати його розгляду стали підставою для звернення позивача з відповідними вимогами до суду.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи відсутність підстав, з яких 29.11.2016 року позивача ОСОБА_2 було знято з квартирного обліку та відмовлено у наданні квартири, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення житлових прав позивача рішенням комісії про визнання його таким, що не потребує поліпшення житлових умов.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

В іншій частині рішення в апеляційному порядку не оскаржено, тому не перевіряється судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: