Єдиний унікальний номер: 378/902/17
Провадження № 2/378/268/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: Міжрайонне управління у Ставищенському та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, спадщину після смерті якої прийняв він, спадкоємець за заповітом, подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори у встановлений шестимісячний термін. До спадкового майна померлої належить земельна ділянка, площею 3,5904 га, розташована на території Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на землю, виданого 30 липня 2004 року на бланку серії НОМЕР_2, на підставі розпорядження Ставищенської РДА № 546 від 19 серпня 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2529. У вказаному державному акті допущена помилка в даті його реєстрації, в зв'язку з чим 11 жовтня 2017 року державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку. Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельну кадастрі. Вважає, оскільки при реєстрації вищевказаного державного акта на право власності на земельну ділянку допущена помилка в даті реєстрації, заміна державного акта на земельну ділянку на ім'я померлих осіб чинним законодавством не передбачена, розпорядження, на підставі якого видано державний акт, є дійсним, межі земельної ділянки встановлені в натурі, їй присвоєно кадастровий номер, відомості про земельну ділянку внесені до Державного реєстру земель (АС ДЗК), тобто, земельна ділянка згідно статті 79-1 ЗК України є сформованою і може бути об'єктом цивільних прав. Вартість вищевказаної земельної ділянки становить 97399,90 гривень.

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на вищевказану земельну ділянку.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі.

Представник відповідача Ставищенської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув. Ставищенська районна державна адміністрація направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі їх представника.

Представник третьої особи: Міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах ГУ Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не прибув, направили до суду заяву, в якій не заперечили проти задоволення позову, просять справу розглядати без участі їх представника.

Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 7).

До спадкового майна померлої належить земельна ділянка, площею 3,5904 га, розташована на території Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на землю на бланку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження Ставищенської РДА № 546 від 19 серпня 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2529 (а.с. 8, 9-11, 12, 13, 76, 78, 79-80). Право власності на вказану земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване (а.с. 74).

Вартість вищевказаної земельної ділянки становить 97399,90 гривень (а.с. 19).

У вказаному державному акті на право власності на земельну ділянку на бланку серія НОМЕР_2 вказана дата його видачі 30 липня 2004 року, тоді як він виданий на підставі розпорядження Ставищенської РДА № 546 від 19 серпня 2004 року (а.с. 76).

З матеріалів спадкової справи (а. с. 15-17) встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв позивач, спадкоємець за заповітом, посвідченим 17 березня 2006 року секретарем Іванівської сільської ради, який подав 6 вересня 2006 року до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України.

Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 немає (а.с. 83).

11 жовтня 2017 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку не відповідає вимогам законодавства, а саме дата видачі державного акту вказана 30 липня 2004 року, тоді як розпорядження Ставищенської РДА, яке було підставою видачі державного акта прийняте 19 серпня 2004 року (а.с. 14).

Ставищенська РДА листом № К-142 від 20 листопада 2017 року у відповідь на звернення позивача повідомила, що отримати новий державний акт на право власності на дану земельну ділянку неможливо через відсутність законодавчо встановленої процедури видачі нового документу (а. с. 77).

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1223 частини 3 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Статтею 1297 ЦК України на спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, покладається обов'язок звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості).

У відповідності до вимог статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку, виданий на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації, яке є дійсним, межі земельної ділянки встановлені в натурі, даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, відомості про земельну ділянку внесені до Державного реєстру земель, земельна ділянка є сформованою і може бути об'єктом цивільних прав та належить до спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, позивач набув право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті останньої на дану земельну ділянку, і оскільки відповідачем Ставищенською районною державною адміністрацією позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Оскільки, Ставищенська районна державна адміністрація до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст.ст. 79, 79-1, 125, 181, 182 Земельного Кодексу, ст. ст. 373, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ч. 1, 1297 ЦК України, ст. ст. 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, на земельну ділянку площею 3,5904 га, розташовану на території Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належала ОСОБА_3 згідно державного акта на право власності на землю на бланку серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації № 546 від 19 серпня 2004 року та зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 2529.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т. Н. Скороход