27 грудня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа ОСОБА_3, -
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа ОСОБА_3, посилаючись на наступне.
ОСОБА_1 є співвласником квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Молодіжна, 15-Б/11, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 1246 від 15.08.2017 року. В спірній квартири зареєстрований відповідач, ОСОБА_2, яка з вересня 2017 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 11 будинку № 15-Б по вулиці Молодіжна в місті Сєвєродонецьку Луганської області.
В судове засідання представник позивача не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. На адресу суду надійшла заява від ОСОБА_5 про визнання позову, але остання не має права представляти інтереси відповідача у суді, оскільки видана їй довіреність не передбачає права представництва у суді, у звязку із чим вказана заява не береться судом до уваги.
В судове засідання третя особа не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
В судовому засіданні було встановлено, що 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної часткової власності ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 1246 від 15.08.2017 року та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94616623, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 15.08.2017 року.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 104960643 від 24.11.2017 року вбачається, що право приватної часткової власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_1.
Згідно із копією ОСОБА_5 про фактичне проживання (не проживання), затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 27.11.2017 року, відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 з вересня 2017 року.
Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14 та яка зводиться до того, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає та не є членом сімї позивача або іншого співвласника квартири, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 11 будинку № 15-Б по вулиці Молодіжна в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою № 11 будинку № 15-Б по вулиці Молодіжна в місті Сєвєродонецьку Луганської області.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу та третій особі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін