АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/9659/16-ц Головуючий суддя І інстанції Зуб Г.А.
Провадження № 22-ц/790/3842/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про спадкове право
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 20 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Восьма Харківська державна нотаріальна контора, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи - Восьма Харківська державна нотаріальна контора, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позову з урахуванням уточнень зазначає, що з 13 серпня 1994 року по 11 квітня 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер.

У встановлений законом строк вона звернулась до 8 ХДНК із заявою про прийняття спадщини в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6

ОСОБА_4 на час смерті мешкав в квартирі АДРЕСА_1. Квартира придбана 5 травня 1997 року в період шлюбу за спільні сумісні кошти подружжя. Право власності було оформлено на ОСОБА_4, оскільки між подружжям існували довірчі відносини. За життя ОСОБА_4 не оспорював і не порушував її права на половину квартири.

Також до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входять: 1/2 частина квартири АДРЕСА_2; квартира АДРЕСА_3, яка була придбана ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 2010 року; гараж АДРЕСА_6; автомобіль «RENAULT 19», 1998 р.в., д.н. НОМЕР_1 ; та автомобіль «CHEVROLET TACUMA», 2007 р.в., д.н. НОМЕР_2.

Її син ОСОБА_5 та ОСОБА_2 як діти померлого ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги, та спадкове майно підлягає поділу між двома спадкоємцями.

Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля «RENAULT 19», 1998 р.в., д.н. НОМЕР_1 у розмірі 13350 грн., 1/2 частини автомобіля «CHEVROLET TACUMA», 2007 р.в., д.н. НОМЕР_2 у розмірі 60150 грн., та 1/2 частини гаражу АДРЕСА_6 у розмірі 25005 грн. в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4

Представник відповідача проти позову заперечував. Зазначив, що між позивачем та ОСОБА_4 був укладений шлюбний договір, умови якого ОСОБА_4 виконано в повному обсязі, тому ОСОБА_1 не може претендувати на визнання права власності щодо вказаної квартири; просила застосувати позовну давність до даної вимоги. Щодо вимог про визнання права власності в порядку спадкування та стягнення грошової компенсації, то нотаріальною конторою не було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право власності.

Представник третьої особи 8 ХДНК в судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи - Департаменту праці та соціальної політики у судове засідання не з'явився. У письмовій заяві просив прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 20 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначає, що частина спадкового майна була реалізована відповідачем, а саме автомобіль «CHEVROLET TACUMA» 2007р.в, державний номер НОМЕР_3 був 01 квітня 2014 року переоформлений з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ОСОБА_2

17 грудня 2014 року відповідач переоформив цей автомобіль на ОСОБА_7. Це ще одна підстава відмови нотаріуса, яка позбавляє її сина можливості отримати свідоцтво про спадщину через нотаріальну контору.

09 листопада 2005 року між нею і ОСОБА_4 складено шлюбний договір, за яким все майно, яке було придбано до його укладення, належить подружжю на праві спільної сумісної власності і частка кожного в цьому майні складає по 1/2 частині.

Вважає, що оскільки укладання шлюбного договору, а також розірвання між ними шлюбу відбулося у 2006 році повинні застосовуватися до даних правовідносин норми СК України в ред. 2004 року, тому є підстави для визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Висновок суду про передачу їй грошей у розмірі 23500 дол США для придбання однокімнатної квартири відповідно до умов шлюбного договору є помилковим.

У розписці про отримання грошей 27 грудня 2005 року не вказано їх цільове призначення. Визначити, як вони були використані, неможливо. Доказів щодо придбання квартири відповідачем надано не було. Вона була звільнена з роботи для догляду за хворою дитиною та гроші були використані на її лікування та утримання.

Договір надання грошових коштів від 27 грудня 2005 року є нікчемним, оскільки викладені в ньому обов'язки по виконанню договору в строк до 31 липня 2005 року тобто до його укладення, є нікчемними і не могли бути виконані вже на момент його підписання.

Щодо строків позовної давності, то про порушене право вона дізналася восені 2014 року, коли звернулася в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину на ім'я сина. Нотаріусом повідомлено, що відповідач претендує на більшу частину квартири та не визнає її права на половину вказаної квартири як сумісно придбане майно подружжя. До смерті колишнього чоловіка право на половину квартири ніким не оспорювалося.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 13 серпня 1994 року по 11 квітня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер, після його смерті було у 8 ХДНК заведено спадкову справу №164/2014.

Згідно вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його діти - ОСОБА_3, ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_6

Той факт, що ОСОБА_3 є також сином ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про його народження на а.с. 85.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 ст. 1273 цього Кодексу. (ч. 4 ст. 1268 ЦК України).

ОСОБА_3 звернувся до 8 ХДНК з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь свого брата ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Позивач просить стягнути кошти без врахування частки ОСОБА_3, що є неприпустимим, оскільки він є сином померлого та відмовився від своєї частки протягом визначених законом 6 місяців.

Відмовляючи ОСОБА_1 у стягненні коштів за частку гаражу та автомобілів суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що правовстановлюючих документів на це майно немає; яким чином визначалася вартість цього майна- невідомо; право власності на гараж взагалі не зареєстровано.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку визначення частки у спільному сумісному майні подружжя, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у період шлюбу 05.05.1997року за договором купівлі-продажу, ОСОБА_4 була придбана квартира АДРЕСА_2, яка зареєстрована за ОСОБА_4

09 листопада 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюбний договір.

Пунктом 7 цього договору визначено, що спірна квартира зареєстрована на ім'я ОСОБА_4 та являється сумісною власністю подружжя як придбана в період шлюбу, з моменту укладення даного договору може бути проданою з ціллю придбання двох однокімнатних квартир для роздільного мешкання подружжя, або ОСОБА_4 буде оформлена позика в банку з ціллю придбання квартири для позивача, або придбання квартири для позивача буде здійснено іншим способом. В останньому випадку ОСОБА_1 знімає свої претензії на зазначену квартиру, і вона буде вважатись приватною власністю ОСОБА_4 та підлягати розподілу між сторонами не буде.

На виконання умов шлюбного договору 27 грудня 2005року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір про надання грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав позивачці суму коштів в розмірі 23500 доларів США для придбання однокімнатної ізольованої квартири.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 були виконані умови шлюбного договору у повному обсязі, підстав для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири колегія суддів не вбачає.

Посилання позивачки, що договір про надання коштів є нікчемним, оскільки зазначено, що його укладено 27 грудня 2005 року, а придбати житло до 31 травня 2005 року, тобто раніше -безпідставне.

Договір дійсно укладено 27 грудня 2005 року, оскільки містить посилання на умови шлюбного договору від 09 листопада 2005 року, тому зазначення щодо дати придбання квартири -до 31 травня 2005 року, а не 2006 року є опискою.

Безпідставне посилання, що в договорі не зазначено, що кошти 23500 доларів США - надаються на придбання квартири .

В договорі чітко зазначено, що кошти надаються на придбання однокімнатної квартири та використання цих коштів не за цільовим призначенням - забороняється(п.1,3,4 договору).

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Вирішуючи спір, суд повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, правильно визначив закон, що регулює дані правовідносини, та всім наданим доказам дав належну оцінку.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і суттєвими не являються, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1 , 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 20 квітня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: