АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6988/17 Справа № 204/2436/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», третя особа - Дніпровська міська рада про визнання права на приватизацію,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона з 11 січня 1977 року по 17 квітня 2000 року знаходилась у трудових відносинах з відповідачем, на підставі чого її було вселено до гуртожитку №2 ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. А. М. Макарова» по вул. Криворізька, 18 у м. Дніпро. На квартирному обліку у вказаному гуртожитку позивач перебувала з 02 грудня 1985 року та 19 лютого 2003 року була знята з обліку у звязку із звільненням з ДП «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. А. М. Макарова». Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований за організаційно-правовою формою - державним підприємством. Оскільки ОСОБА_2 майже 40 років проживає в гуртожитку №2 по вул. Криворізька, 18 в м. Дніпро, то вона відповідно до чинного законодавства бажає скористатись своїм правом на приватизацію житла у вказаному гуртожитку. Проте, відповідач перешкоджає їй у здійсненні права на приватизацію житлового приміщення гуртожитку та всіляко ухиляється від виконання вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» щодо передачі гуртожитку на баланс Дніпропетровської міської ради для подальшої приватизації.

У звязку з чим, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право на приватизацію 21 кв.м. загальної житлової площі в гуртожитку №2 ДП «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 18.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії та зобовязання ДП «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» надати позивачу ордер на вселення до гуртожитку - було залишено без розгляду.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права на приватизацію було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги щодо визнання за нею права приватизації житлової площі в гуртожитку №2 по вул. Криворізька, 18 у м. Дніпро.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2007 року по цивільній справі №2-473/2007, ОСОБА_2 у 1977 році, у звязку з трудовими відносинами, була вселена у гуртожиток №2 ДП «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» за адресою по вул. Криворізька, 18 у м. Дніпро.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

10 грудня 2009 року житлова будівля за адресою по вул. Криворізька, 18 зареєстрована КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради як житлова будівля коридорного типу, яка перебуває на балансі та у повному господарському володінні (оперативному управлінні) ДП «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», форма власності - державна, власник - держава в особі Національного космічного агентства України.

Згідно відомостей КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 02 листопада 2011 року (вих. №13662), в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою по вул. Криворізька, 18 документи стосовно визначення статусу вказаної житлової будівлі як гуртожитку та документи щодо введення в експлуатацію будівлі відсутні; реєстрація прав власності на вищевказану будівлю як на гуртожиток не проводилася.

Підставою для оформлення права державної власності, з видачею свідоцтва, за державою, в особі Національного космічного агентства України на обєкт нерухомого майна ДП «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3» є рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №3179 від 10 грудня 2009 року.

Вищевказані обставини встановлені постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року по справі №2а/0470/2750/11, яка скасована не була та набрала законної сили 29 травня 2012 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що станом момент звернення позивача до суду обєкт нерухомості по вул. Криворізька, 18 у м. Дніпро не має статусу гуртожитку та не підпадає під дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому правові підстави для визнання за ОСОБА_2 права на приватизацію відсутні.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставина справи.

Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції, попри наявні в матеріалах справи докази, при ухваленні рішення не врахував незаконні дії по зміні статусу будівлі з гуртожитку на житлову будівлю коридорного типу.

Так, позивач обґрунтовує незаконну зміну статусу рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2007 року, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ДП «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про виселення ОСОБА_2 із гуртожитку та рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2006 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та вселено позивача в кімнату №81 гуртожитку №2 по вул. Криворізька, 18 в м. Дніпрі.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки, по-перше, вказаними рішеннями було вселено ОСОБА_2 до приміщення кімнати №81 по вул. Криворізька, 18 в м. Дніпро, а не присвоєно будівлі статус гуртожитку, а, по-друге, твердження щодо незаконності зміни ДП «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» спростовуються постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року по справі № 2а/0470/2750/11, яка не оскаржувалась та набрала законної сили 29 травня 2012 року.

Окрім цього, згідно відповіді Дніпропетровської міської ради вих. № Г-0009076 від 21 жовтня 2016 року, щодо приватизації жилого приміщення у гуртожитку №2 зазначено, що гуртожиток №2 по вул. Криворізька, 18 в м. Дніпрі не належить до комунальної власності громади, у звязку з чим, департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не має повноважень щодо здійснення приватизації житлових приміщень у зазначеному гуртожитку.

А тому, виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_4