Справа № 680/885/17
№2-о/680/97/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2017 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді - Польової В.Є.,

при секретарі судового засідання Максимчуку С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Новоушицька селищна рада Хмельницької області про встановлення факту спільного проживання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказала, що 10 листопада 2004 року померла ОСОБА_2, яка з грудня 2003 року і до дня смерті проживала у домогосподарстві заявника без реєстрації.

Будучи спадкоємцем за заповітом, заявник вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем.

Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує..

Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за заповітом.

Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб.

Судом встановлено, що 10 листопада 2004 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 248472 від 12 листопада 2004 року виданим Косиковецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області

За життя ОСОБА_2 склала заповіт посвідчений секретарем Косиковецької сільської ради 25 грудня 1999 року, яким заповіла усе своє майно ОСОБА_1.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №368686 ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,46 га на території Косиковецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.

Згідно довідки Новоушицької селищної ради №421 від 01 вересня 2017 року ОСОБА_2 з грудня 2003 року фактично без реєстрації проживала в погосподарському номері ОСОБА_1 по день смерті 10 листопада 2004 року в с. Шелестяни по провулку Миру, 8 Новоушицького району Хмельницької області.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 дійсно проживала разом із ОСОБА_1 в с. Шелестяни по провулку Миру, 8 Новоушицького району з грудня 2003 року по день смерті 10 листопада 2004 року.

Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №390/02-31 від 14 вересня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2.

Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса № 461/01-09 від 18 жовтня 2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд вважає, що факт проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений.

На підставі викладеного та керуючись ст.1268 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 256, 259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: провулок Миру, 8, с.Шелестяни, Новоушицького району, Хмельницької області, з грудня 2003 року до дня її смерті 10 листопада 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5