Справа № 570/2700/17
Номер провадження 2/570/1321/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

07 серпня 2017 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Гладишева Х.В.

за участю секретаря судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та згідно вимог позовної заяви, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 у розмірі 1500 грн. 00 коп. та доньки ОСОБА_4 у розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони мають неповнолітніх дітей, які проживають з матір'ю, на утримання яких з відповідача стягуються аліменти в розмірі по 350 грн. на кожну щомісячно. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, водночас добровільно сплачувати більший розмір аліментів бажання не має, чим ставить її у тяжке матеріальне становище.

Сторін відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, проте в судове засідання відповідач не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно клопотань відповідача розгляд справи в котре було перенесено. Відповідач подав заперечення на позовну заяву про зміну розміру аліментів та просить стягувати з нього аліменти у розмірі по 750 грн. на кожну дитину. Позивач у поданій до суду заяві просить справу слухати у її відсутність, змінила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача по 750 грн. на кожну дитину, не заперечує проти винесення заочного рішення. Зважаючи, що явку сторін не було визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу у порядку заочного розгляду та у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши справу в межах заявленого позову на підставі наданих позивачем доказів, прийшов до таких висновків.

Як встановлено судом, сторони мають неповнолітніх доньок - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач є їх батьком, діти проживають з матір'ю. Згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2012 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на їх утримання у розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст.150 цього Кодексу визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений, зокрема, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Аналогічна вимога міститься і у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд виходить з того, що у сторін після ухвалення попереднього рішення змінився матеріальний стан, що в силу ст.192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів.

Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України. Ця стаття носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. За змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи, тому має змогу виплачувати кошти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Таку обставину відповідач не заперечує і суд визнає її такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року враховує думку сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яке є задовільним, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує реальні неофіційні доходи і має можливість виплачувати аліменти, не має інших зобов'язань матеріального характеру.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини» незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років з 01 травня 2017 року визначено у 1426 грн.

Виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч.1 ст.141 СК України), а також з того, що суб»єктивні права дитини на утримання її батьком є порушеними, позивач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину та разом із відповідачем забезпечити їй рівень життя, необхідний та достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; а також з урахуванням інших обставин справи, які мають значення для вирішення спору сторін, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача у подальшому щомісячних аліментів на дітей у визначеному судом розмірі, який при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину є обґрунтованим, не є заниженим в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку неповнолітньої дитини та її потреб, відповідає засадам розумності і справедливості та є таким, що не створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 640 грн. 00 коп.

З огляду на викладене, на підставі ст.ст.110 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 174, 197, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволити повністю.

Збільшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1), на користь:

- ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_2) аліменти на утримання дітей:

доньки -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

доньки -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,

в розмірі по 750 грн. на кожну дитину, починаючи починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1), на користь Рівненського районного суду Рівненської області на рахунок № 0295, МФО 833017, код ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходу 22030001, банк: ГУ ДКСУ в Рівненській області, ЄДРПОУ суду 26406260, судовий збір у розмірі - 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Гладишева Х.В.