Справа № 161/196/17
Провадження № 2/161/1162/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гринь О.М.

при секретарі Муригіній А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 25 вересня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1400. Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Зазначає, що більше року вони практично не проживають разом, не підтримують шлюбні стосунки, шлюб між ними є лише формальністю і його збереження є неможливим та буде суперечити її інтересам.

На підставі наведеного, просить шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача витрати за надання юридичної допомоги.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1400 (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народилась одна дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Як встановлено судом, сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про розірвання шлюбу підставний та підлягає до задоволення.

До часткового задоволення підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача в її користь понесені витрати на правову допомогу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених судових вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу вбачається, що вартість послуг адвоката ОСОБА_4 за попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин 500 грн., вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, вивчення судової практики 400 грн., підготовка процесуальних документів 400 грн.

Зазначений адвокатом в розрахунку затрачений час та вчинені нею дії не відповідають часу фактично наданої правової допомоги та відповідно діям вчинених адвокатом, а тому, на думку суду, розмір такої допомоги підлягає зменшенню.

Правове обґрунтуванням спору, який за своєю суттю не є складним, не потребує вивчення законодавства та судової практики, а тому не потребує і значних часових затрат.

Визначаючи розмір витрат на правову допомогу адвоката, які слід стягнути з відповідача, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості і враховує складність справи та ту обставину, що позов задоволено повністю. А тому, на думку суду, з відповідача на користь позивача слід стягнути 600 грн. витрат на правову допомогу.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути суму в розмірі 551,20 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 266 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, який народився 26 січня 1978 року в місті Луцьку Волинської області та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Фоменко) ОСОБА_5, яка народилась 11 лютого 1981 року в місті Луцьку Волинської області, зареєстрований 25 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1400 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 600 (шістсот) грн. 00 коп. понесених витрат на правову допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.