КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/3381/17
Провадження № 2/488/1730/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі судді Лазаревої Г. М.,

при секретарі Чуб Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 "про розподіл майна подружжя"

В С Т А Н О В И В:

15.09.2017 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила:

- визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1;

- припинити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- припинити за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на автомобіль Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В позові ОСОБА_2 зазначила, що у період з 05.11.1994 р. по 05.09.2016 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3

Під час шлюбу, сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_3, автомобіль Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1 та гараж в автокооперативі "Ретро".

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимог визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.11.1994 р. по 05.09.2016 р.

За час перебування у шлюбі сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_4, на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2010 року, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 1754. Крім того, за час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; за час шлюбу, але за кошти які належать їй, йому особисто.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної ресторації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.п. 22-25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України і ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

П.23 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до п. 24 до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4ст. 65 СК).

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_5.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на вказане майно.

Визнати за ОСОБА_3 право особистою приватної власності на автомобіль НОМЕР_2.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на вказане майно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування судового збору 559 грн. 35 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Миколаєва в 10-денний строк.

Суддя: Г.М. Лазарева