ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2613/17
Провадження № 2/362/1820/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Лагуті І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його вимоги тим, що йому на підставі державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1 належала земельна ділянка, розташована по АДРЕСА_1, кадастровий № НОМЕР_2, площею 0,2500 га, на якій ним було побудовано житловий будинок площею 96,8 кв.м.

В подальшому, на підставі саме його нотаріально посвідченого 18 лютого 2014 року доручення на ім'я матері відповідача для здійснення правочину відчуження земельної ділянки, остання 28 лютого 2014 року оформила договір дарування спірної земельної ділянки своєму синові - відповідачеві по справі, приховавши при цьому наявність побудування на неї будинку, після чого той 23 травня 2014 року оформив право власності на зазначену нерухомість (будинок) на своє ім'я.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Позивач, допитаний в судовому засіданні як свідок, не заперечував надання матері відповідача доручення на відчуження належної йому земельної ділянки, обставині чого є предметом розгляду іншої цивільної справи, що перебуває в проваджені іншого судді Васильківського міськрайонного суду. Наполягав на побудові на зазначеній земельній ділянці будинку. Разом з тим, дати покази щодо необхідності дарування земельної ділянки при умові побудування на ній будинку він не зміг

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Відповідач заперечував наявність будь-якої побудови на спірній земельній ділянці на час її дарування, а також зазначив, що на час розгляду цієї справи, спірний будинок та земельна ділянка під ним відчужені ним іншій особі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст.ст.181 і 182 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці. Право власності на нерухомі речі підлягає державної реєстрації.

У відповідності до положень ч.2 ст.331 ЦК України, право власності новостворене нерухоме майно (житловий будинок) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державної реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з положеннями ч.1 ст.18 і ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (на далі «Закон»), державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтв про право власності на нерухоме майно, яке підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Як вбачається з положень ст..26 Закону, державна реєстрація прав може бути скасована у певних випадках передбачених цим Законом, зокрема у випадку скасування (визнання недійсними) документів на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Згідно зі змісту п.2 ст. 26 Закону, скасування державної реєстрації прав, в тому числі права власності на будинок, здійснюється державним реєстратором шляхом внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав на підставі рішення суду про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Судом достовірно встановлено, що 11 березня 2010 року на підставі рішення Ксаверівської сільської ради від 17.07.2007 року № 183 позивачеві був виданий державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,2500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.12-13).

26 березня 2012 року рішенням виконавчого комітету Ксаверівскої сільської ради №11 заявникові було надано дозвіл на будівництво будинку за вищезазначеною адресою (а.с.14).

14 травня 2012 року начальником відділу архітектури та містобудування Васильківської районної адміністрації в Київській області позивачеві був виданий будівельний паспорт, реєстраційний № 167 (а.с.15-18).

Згідно довідки виконавчого комітету Ксаверівскої сільської ради № 248 від 29.07.2014 року позивач без реєстрації постійно проживав з серпня 2012 року по липень 2014 року в АДРЕСА_1 та з 2010 року по липень 2014 року сплачував за комунальні послуги і земельний податок на земельну ділянку (а.с.19).

28 лютого 2014 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Тернюк Є.В. було посвідчено договір дарування, реєстраційний НОМЕР_3, за умовами якого позивач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого на підставі довіреності від 18.02.2015 року діяла громадянка ОСОБА_4, подарував відповідачеві ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_2, площею 0,2500 га (а.с.20).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - близькі родичі позивача, наполягали на том, що на час відчуження спірної земельної ділянки на ній був побудований житловий будинок.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини здійснення нею 28 лютого 2014 року від імені позивача дарування земельної ділянки своєму синові відповідачеві у справі. З її слів будь-якого об'єкта нерухомості на земельної ділянці не було.

Відповідно до витягу № 62339765 від 3 липня 2014 року за результатами пошуку інформації про зареєстровані права, обтяження на об'єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтва про право власності НОМЕР_4 від 23 травня 2014 року (бланк серії НОМЕР_5), власником житлового будинку по АДРЕСА_2 зазначений відповідач по справі ОСОБА_2С.(а.с.21).

Згідно постанови Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року по адміністративній справі № 810/7066/14, в задоволені позовних вимог щодо визнання дій державного реєстратора, в частині реєстрації ним прав власності на спірний будинок за відповідачем по зазначеній цивільній справі, та у визнанні протиправним рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України про реєстрацію декларації відповідача про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 3 квітня 2014 року за № 410 було відмовлено.

Крім того, як вбачається зі змісту зазначеного судового рішення вбачається, що будівництво спірного будинку виконано на підставі будівельного паспорту № 250 від 3 березня 2014 року, виданого відділом архітектури та містобудування Васильківської РДА в Київській області, при цьому, фактично будівельні роботи на вказаному об'єкті виконувалися на підставі будівельного паспорту № 167 від 14.05.2012 року, тобто у декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 3 квітня 2014 року за № 410 Державної архітектурно-будівельної інспекції України у її 9-ої графі були наведені недостовірні відомості щодо будівельного паспорту № 250 від 3.03.2014 року, разом з тим, суд не побачив підстав для задоволення позову ОСОБА_1, в цієї його частині щодо оспорювання рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Саме на підставі цієї декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 3 квітня 2014 року за № 410 Державної архітектурно-будівельної інспекції України, державним реєстратором 23 травня 2014 року було прийнято рішення № 13279151 про визнання за відповідачем права власності на будинок з видачею свідоцтва серії НОМЕР_5. Зазначені дії реєстратора судом визнані правомірними та відсутності підстав для скасування відповідної реєстрації (а.с.28-37).

Судове рішення, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про оспорювання договору дарування земельної ділянки відповідачеві, яка перебуває в провадженні Васильківського міськрайонного суду та яку посилався заявник, на час прийняття рішення по цій справі, відсутнє.

Таким чином, з огляду на зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що стороною позивача не надано жодних доказів, що могли б підтвердити відповідні факти, зокрема, недійсності договору дарування від 28.02.2014 року спірної земельної ділянки та побудови або причетності до цього (придбання будівельних матеріалів, укладення договорів на здійснення відповідних будівельних робіт), саме позивачем, на ньому житлового будинку, прийнятого до експлуатації з реєстрацією прав власності на нього.

Крім того, поза увагою позивача та його представника були залишені, при наявності судового рішення щодо правомірності державної реєстрації прав власності на спірний житловий будинок за відповідачем, такі обставині справи, як внесення відповідачем в декларацію від 3 квітня 2014 року неправдивих відомостей про використання іншого будівельного паспорту та фактичний продаж останнім спірної нерухомості (земельної ділянки та розташованого на ній будинку).

Зазначені дії відповідача в судовому засіданні не досліджувалися та не були предметом оспорювання, що є свідченням невірно обраного стороною позивача захисту своїх порушених прав та інтересів.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог позивача про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинокнеобхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 60, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.