Справа № 215/86/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Малиш Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, малолітньої ОСОБА_3 про визнання втратившими право на користування житловим приміщенням; третя особа - виконком Тернівської районної у м. Кривому Розі ради,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2017 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та її малолітньої дочки ОСОБА_3. В обґрунтування позову зазначив, що йому згідно договору дарування від 22.10.2001 р. належить квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрована його донька - ОСОБА_2 та малолітня онука - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2 не проживає в АДРЕСА_1 з 2009 р..

Позивач і його представник в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про підтримку позову, про розгляд справи у їх відсутності, та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачі про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 82 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Третя особа - виконком Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, надала заяву про розгляд справи у відсутність її представника, про те, що заперечує проти визнання малолітньої ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, стосовно ОСОБА_2 залишила вирішення позову на розсуд суду.

Суд, за згодою позивача та його представника, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи - докази: копії: договору дарування від 22.10.2001 р.; довідку з місця проживання; акту з місця проживання від 10.01.2017 р. довідку від 18.01.2017 р. АДП ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області; довідку відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради від 08.02.2017 р. (а.с. 4, 5, 6, 14, 16), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини.

Позивач, згідно договору дарування квартири від 22.10.2001 року, є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 є дочкою позивача, а малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 його онукою.

Відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає з 2009 р., а малолітня ОСОБА_3 була лише зареєстрована.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Тобто малолітня ОСОБА_3 повинна бути зареєстрованою за адресою її батьків, а оскільки вона не є власником спірної житлової площі, то в разі зняття з реєстрації її матері, теж підлягає зняттю з реєстрації зі спірної житлової площі.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачами відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, вони вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною йому власністю та підстав для визнання відповідачів, членів сім'ї позивача, такими, що втратили право користування житлом, так як вони понад рік відсутні в ньому.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, малолітньої ОСОБА_3 про визнання втратившими право на користування житловим приміщенням; третя особа - виконком Те6рнівської районної у м. Кривому Розі ради - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: