АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

23 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді- доповідача : ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 10 травня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа приватний нотаріус КМНО Палагута ЛарисаОлександрівна про усунення від права на спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після тривалої і тяжкої хвороби померла її мати - ОСОБА_5, яка хоча й перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,а ле з 2011 року з ним не проживала .

Посилаючись на те, що померла ОСОБА_5 за станом здоров'я потребувала постійного стороннього догляду та значних витрат на лікування, чого їй відповідач не надавав взагалі, він не ніс жодних витрат на утримання дружини, її лікування, не сплачував комунальні платежі, не поніс ніяких витрат на її поховання, й це все було покладено на неї, позивач просила усунути ОСОБА_3 від спадкування.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 10.05.2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення її позову у повному обсязі. Посилається на незаконність та необгрунтованість судового рішення, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильну оцінку доказів та помилковість висновків суду. Вважає, що суд безпідставно не урахував подані нею докази на підтвердження безпорадного стану матері протягом останніх 5 років життя, обсяг проведенного їй лікування та наслідки проведених операцій, які унеможлювали її самостійне життя в той час коли відповідач зовсім не цікавився дружиною, жив своїм життям.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали з підстав, наведених в ній.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_5 потребувала матеріальної допомоги, зверталась за допомогою до відповідача, а відповідач ухилявся від надання такої допомоги.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З огляду на зміст зазначених норм закону, вимоги про усунення від права на спадкування можуть бути задоволені при встановленні факту ухилення особи від виконання обов'язку по наданню спадкодавцеві утримання, якщо він був непрацездатним і потребував матеріальної допомоги, або ж ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, що був у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво.

Безпорадним є такий стан особи, коли вона безпомічна, неспроможна своїми силами фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно роз'яснень,наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги,так і факт перебування в безпорадному стані через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином,ухилення характеризується умисною формою вини.

Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи; ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 58 років померла ОСОБА_5 - мати позивачки ( а.с.7).

Померлій ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, на яку відкрилася спадщина. Іншими співласниками квартири у рівних частках є позивачка та ОСОБА_8- сестра ОСОБА_5 (а.с.15).

Згідно довідки форми № 3 у зазначеній квартирі прописані та проживають три особи : позивач, її неповнолітній син та ОСОБА_8( а.с.16)

ОСОБА_5 знята з реєстрації у даній квартирі у зв'язку із смертю ( а.с.16).

Отже, на час смерті спадкодавця вона проживала в одній квартирі з донькою, онуком та сестрою.

Відповідач ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з померлою з 31.07.1997 року ( а.с.11) і цей шлюб не розірвано.

Відповідач не заперечував, що останні роки він в одній квартирі з дружиною не проживав, не був зареєстрований в цій квартирі та не проживає в ній й на тепер, що також підтверджується довідкою форми № 3 та актами,складеними комісією ЖЕД -409 ( а.с.70-72). Пояснив, що в останні роки між ним та дружиною почалися сварки і вони вирішили пожити окремо.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала.

Донька померлої 02.02.2016 року, а чоловік померлої 13.07.2016 року подали заяви про прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги за законом.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палагута Л.О. була відкрита спадкова справа № 2/2016 щодо майна ОСОБА_5

На підтвердження обставин, якими обгрунтовані позовні вимоги, позивач надала наступні документи: копію медичної картки (а.с.17-19); копію протоколу про виявлення у хворого занедбаної форми злоякісного новоутворення (а.с.20); копію комп'ютерної томографії (а.с.21); копію індивідуальної програми реабілітації інвалідів (а.с.22); виписку з історії хвороби (а.с. 23); виписки з медичної карти (а.с.24,25); копію замовлень на медичні препарати (а.с.26-28); копію довідки МСЕК (а.с.29).

На її вимогу у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_9,ОСОБА_10,ОСОБА_11, які показали, що померла ОСОБА_5 з осені 2015 року сильно хворіла й потребувала допомоги, а відповідач не проживав з нею у квартирі та їй такої допомоги не надавав, догляд здійснювала лише донька.

Вказані докази були досліджені судом першої інстанції у повному обсязі та отримали належну правову оцінку.

Так, усі подані позивачкою докази підтверджують стан здоров'я померлої в останні роки та надання їй допомоги з боку позивачки, разом із цим колегія суддів погоджується, що дані докази не доводять факту, що ОСОБА_5 за станом свого здоров'я перебувала у безпорадному стані, потребувала допомоги саме з боку відповідача і зверталась за такою допомогою до нього.

Позивач визнає, що спадкодавець проживала в одній квартирі разом із нею і їй надавався необхідний догляд.

Посилання позивачки на те, що саме вона несла усі витрати на утримання та поховання матері не є підставою для усунення відповідача від права на спадкування та може бути підставою відшкодування витрат, які були зроблені одним із спадкоємців на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця згідно положень ст. 1232 ЦК України.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Суддя- доповідач :

Судді :

Справа № 755/11482/16 ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7611/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.