Провадження № 2/369/448/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення боргу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючий свої вимоги тим, що 7 жовтня 2014 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір позики. Згідно даного договору позивач передав, а відповідач отримав 25 000 доларів США.

На підтвердження своїх зобов'язань відповідач при отриманні грошей власноручно написав на ім'я позивача розписку від 07.10.2014 року, відповідно до якої відповідач отримав 25 000 (двадцять п'ять тисяч) доларів США, що еквівалентно 325 000 (трьомстам двадцяти п'яти тисячам) гривень по курсу 13,00 грн. за 1 дол. США на оздоблення нежитлового приміщення по АДРЕСА_3.

В обумовлений термін, тобто 01.01.2016 року, відповідач ОСОБА_2 боргу не повернув, як не повернув його до теперішнього часу.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути йому кошти, однак відповідач відмовився від виконання свого обов'язку, мотивуючи відсутністю в нього грошей на момент розрахунку.

Отже, станом на дату звернення з цим позовом, відповідач не повернув грошові кошти, що свідчить про порушення зобов'язання та порушення прав та законних інтересів позивача, у зв'язку з цим позивач вимушений звернутись до суду.

Тому позивач просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт: серія НОМЕР_1, виданий Києво-Святошинським РВ ГУМВС України в Київській області 18 червня 1996 року) за договором позики від 07.10.2014 року в сумі 325 000, 00 грн. звернути стягнення на належне йому майно - нежитлове приміщення по АДРЕСА_3, шляхом його передачі у власність ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, паспорт: серія НОМЕР_2, виданий Королівським РВ УМВС України в Житомирській області від 23 листопада 1996 року).

В подальшому позивач подав заяву про зміну позовних вимог та просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 07.10.2014 року борг у розмірі 25 000, 00 дол. США, за офіційним курсом НБУ станом на 05.10.2017 року (26.8088 дол. США/грн.) відповідає 670 220,00 грн., 3% проценти річних за період прострочення виконання зобов'язання у розмірі 1 325,34 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 07.11.2016 року (26,8088 дол.США/грн.) відповідає 35 530,77 гри., а всього стягнути 705 750 (сімсот п'ять тисяч сімсот п'ятдесят) грн.. 77 коп. Стягнути з відповідача на користь позивача - 7 057,50грн. судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити

Представник відповідача вимоги позову визнав частково, а саме в сумі основного боргу, в решті вимог позову просив відмовити.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріал справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України визначає що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, 07 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 25 000 $ (двадцять п'ять тисяч доларів США,) що еквівалентно 325 000,00 грн., та зобов'язався повернути грошові кошти до 01.01.2016 року.

У визначений договором строк повернення коштів, відповідач свої зобов'язання не виконав, чим порушив права позивача і які підлягають захисту в судовому порядку, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача основної суми боргу в розмірі 25 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10. 2017 року відповідає 670 220, 00 грн.

За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобов'язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов'язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності.

Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня.

Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України.

Тому, суд приходить до висновку що 3 % річних підлягають стягненню у національній валюті України - гривні, без зазначення еквіваленту в доларах США.

Тому суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних за період прострочення виконання зобов'язання у розмірі 35 530, 77 грн.

Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 1046-1048 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 07.10. 2014 року борг у розмірі 25 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 05.10. 2017 року відповідає 670 220, 00 грн., 3 % річних за період прострочення виконання зобов»язання у розмірі 35 530, 77 грн., а всього 705 750 грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7057, 50 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя Волчко А.Я.