пр.№4-с/759/68/17
ун.№759/6659/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: представника боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_2, боржник ОСОБА_3, на постанову начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.06.2016 про визнання дій старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць Ірини Миколаївни неправомірними та скасування постанови від 24.06.2015 та 19.02.2016,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 р. заявник звернулась до суду із зазначеною скаргою та з урахуванням уточненої редакції скарги, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.06.2015; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 24.06.2015; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 19.02.2016; визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. щодо не направлення стягувачу копій постанов державного виконавця, посилаючись на ті підстави, що 30.04.2015 старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відповідно до виконавчого листа №2-3936/1996 виданого 16.07.2012 Ленінградським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти. Начальник ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві 24.06.2015, виніс постанову, якою дії державного виконавця Коломієць І.М. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-3936/1996 від 16.07.2012, визнано таким, що вчиненні з порушенням вимог ст. 11, ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» та зобов'язано виконавчі дії провести у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження». В подальшому державним виконавцем винесено постанову про скасування документа «Загальна постанова без затвердження» від 24.06.2015 та 19.02.2016 даним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Скаржник вважає, що постанова начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.06.2015 та постанови державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 24.06.2015 та 19.02.2016 винесенні не законно, у зв'язку з чим звернулась до суду з даною скаргою для захисту своїх прав законних інтересів.

У судовому засіданні представник боржника проти задоволення скарги заперечувала та просила відмовити у задоволенні.

Інші сторони по справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Належним чином завірену копію виконавчого провадження, яка витребовувалась судом, державним виконавцем не надано.

З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 цього Закону).

Судом встановлено, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві перебував виконавчий лист № 2-3936/1996, виданий 16.07.2012 року Ленінградським районним судом м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік підстав для відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

30.04.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.8).

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Постановою начальника ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 24.06.2015 року дії державного виконавця Коломієць І.М. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3936/1996 від 16.07.2012 року виданого Ленінградським районним судом м. Києва, визнано такими, що вчиненні з порушенням вимог ст.11, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов'язано виконавчі дії провести у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.5).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., 24.06.2015 року винесено постанову про скасування документа «Загальна постанова без затвердження» від 24.06.2015 року, скасовано за постановою керівника (а.с.6).

Однак, державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., при винесенні постанови від 24.06.2015 року про скасування документа «Загальна постанова без затвердження» від 24.06.2015 року, не вчинено всіх виконавчих дій у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» та постанови начальника ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 24.06.2015 року. Зокрема є не зрозумілим, яку постанову «Загальна постанова без затвердження» від 24.06.2015 року скасував державний виконавець, оскільки як вбачається з листка інформації про виконавче провадження, державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., 24.06.2015 року не виносилась постанова про відкриття виконавчого провадження, така постанова виносилась 30.04.2015 року. То яку саме постанову від 24.06.2015 року скасував державний виконавець не зрозуміло.

19.02.2016 року головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 7).

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Скаржник просить скасувати постанову Начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Вольф О.Л. від 24.06.2015 про визнання дії старшого державного виконавця Коломієць І.М. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-3936/1996 від 16.07.2012 виданий Ленінградським районним судом м. Києва, такими, що вчиненні з порушення вимог ст. 11, ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови від 24.06.2015 р., рішення дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Окрім того, відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 р. №6, перевіряючи додержання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення статті 22 Закону про виконавче провадження, так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання. При цьому відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

В матеріалах справи відсутні докази того, що дана постанова винесена незаконно, крім того, державним виконавцем не надано суду копію виконавчого провадження, а тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Так, оскільки постанова державного виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., від 19.02.2016 року, є послідуючою постановою після постанови від 24.06.2015 року, яка скасована судом та з метою захисту інтересів учасників виконавчого провадження, вона підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., не надав доказів суду, про те, що оспорювальні постанови ним було направлено стягувану у встановленому законом порядку у відповідності до ч. ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Скаржник просить поновити їй строк для подачі скарги до суду.

Строк для оскарження вищевказаних постанов пропущений з поважних причин, у зв'язку з тим, що скаржник про існування оскаржуваних постанов дізналась лише 22.04.2016 року, тому суд вважає за необхідне поновити строки для подання скарги.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновків, що скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 19, 25, 31, 49, 51, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209-210, 223, 293, 294, 383, 385, 387, 388, 389 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_2 строки для подання скарги на постанову начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.06.2015 року, постанову старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., від 24.06.2015 року, постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., від 19.02.2016 року.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 24.06.2015 року про визнання дій старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у. м. Києві Коломієць І.М. неправомірними та скасування постанов від 24.06.2015 року та 19.02.2016 року, боржник ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. при винесенні постанови від 24.06.2015 року про скасування процесуального документу, якою скасовано документ «Загальна постанова без затвердження» від 24.06.2015 року за реєстраційним номером виконавчого провадження ВП № 47420821.

Скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М. від 24.06.2015 року про скасування процесуального документу, за реєстраційним номером виконавчого провадження ВП № 47420821.

Скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., від 19.02.2016 року про закінчення виконавчого провадження.

Визнати дії старшого державного виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коломієць І.М., щодо не направлення стягувачу копій постанов державного виконавця у встановлений спосіб та встановлені строки передбачені ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірними.

У задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: