Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області, про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом 10.11.2016 року мотивуючи тим, що її було прийнято на роботу до відповідача на посаду директора Білоцерківської музичної школи № 3 наказом від 01.04.1985 року за № 13. 06.06.2016 року начальник Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області виніс наказ № 22-к про накладення на неї, ОСОБА_1, дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Як вказано в наказі дисциплінарне стягнення накладено за порушення трудової дисципліни. Вказане стягнення є безпідставним і таким, що суперечить чинному трудовому законодавству. Так, зазначене відповідачем порушення полягає в тому, що вона була відсутня на своїх уроках 16.05.2016 року, що не відповідає дійсності і ніякої трудової дисципліни нею порушено не було, про що зазначено у письмових поясненнях. Згідно з розкладом на 16.05.2016 року ( понеділок) є днем підготовки до концертних виступів, яка проводиться без учнівських занять, а у функції керівника навчального закладу входить перевірка репертуару педагогічних колективів, їх репетиції, написання сценаріїв до концертів та інше. В цей день, 16.05.2016 року, вона була на роботі з 12:00 год. до 20:00 год., оскільки навчання проводяться у другу зміну та раніше 13:30 год. уроки не розпочинаються. Зранку 15.05.2016 року вона замовляла свідоцтва та вкладиші для випускників школи. Крім того, по посадовій інструкції директора школи, у неї ненормований робочий день. Позивач просить визнати незаконним наказ № 22-к від 06.06.2016 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення Відділом культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області, у вигляді догани і скасувати зазначений наказ, як такий, що не відповідає вимогам закону та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі в розмірі 551,20 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що начальник Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області, Ковальська Юлія Іванівна та головний спеціаліст відділу ОСОБА_3 приїхали до музичної школи о 12:00 год. 16.05.2016 року і запитали чому вона прийшла із запізненням на роботу, на що вона надала письмові пояснення. Навчання школярів у музичній школі розпочинаються у другу зміну, оскільки у першу зміну вони навчаються в загально - освітніх школах. О 08:00 год. на роботу приходять технічні працівники, а вона приходить о 09:00 год. В цей день 16.05.2016 року зранку працював ансамбль «Контрасти». В її розкладі на цей день було зазначено з 09:30 год. підготовка до концертних виступів, що включає в себе розбір партитур для ансамблів, написання сценаріїв, прослуховування репетицій та інше. Також, в цей день зранку, враховуючи, що мав приїхати з концертом до міста колектив, вона близько о 10:00 год. завозила до школи № 5 афішу даного колективу, а потім поїхала замовляти свідоцтва для випускників музичної школи. Оскільки, з 01.05.2016 року мало відбутись підвищення заробітної плати тарифікацію і штатний розпис був переданий до 15.05.2016 року, а 16.05.2016 року у Відділ було передано ще один пакет документів, про що зазначено у письмових поясненнях. Маючи стаж роботи в музичній школі 32 роки, 51 рік педагогічного стажу, до дисциплінарної відповідальності ніколи не притягували. Є типові навчальні плани - це які предмети та скільки їх, є педагогічні години та концертмейстеські години, які оплачуються однаково і атестація викладача проводиться як педагога так і концертмейстера. На понеділок у її розкладі було зазначено концертмейстерські години, на яких вона не мала бути на місці, а мала писати сценарії, що не суперечить типовим планам. Учням та викладачам на педагогічній раді вона оголосила про замовлення свідоцтв. За свою трудову діяльність має безліч нагород, під її керівництвом школа отримувала перші місця на конкурсах, вона очолює ансамбль «Барвисті візерунки», який постійно виступає.

Представник позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що 25 років працює викладачем і була заступником директора у музичній школі. Навчання дітей у школі проводиться у другу зміну по графіку, що є педагогічними годинами, також, є концертмейстерскі години - це творча самопідготовка викладачів. Позивач є керівником мистецького колективу «Барвисті візерунки» і має право 6 годин на тиждень ним займатись. 16.05.2016 року позивач замовляла свідоцтва для випускників, а перед цим завозила у школу № 5 афішу колективу, який приїздив виступати у місто. 28.03.2016 року у відділі було призначено нове керівництво, яке вирішило зняти позивача з посади, хоча позивач усе своє життя самовіддано віддавалась роботі, мала не нормований графік роботи та сумлінно виконувала обов'язки. Розклад уроків ОСОБА_1 з 01.01.2016 року підписаний заступником директора, в ньому зазначено, що в понеділок з 10:45 год. підготовка до концертних виступів, уроків з дітьми в цей день не планувалось. Концертмейстерські години оплачуються, як і решта роботи.

Представник позивача, адвокат за договором, Дульдієр Олександр Петрович в судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що наказ № 22-к від 06.06.2016 року про накладення на позивача дисциплінарного стягнення Відділом культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області суперечить трудовому законодавству. Наказ датований 06.06.2016 року підставою його винесення було те, що позивач нібито не була присутня на уроках, однак в ньому не зазначено чітко, які порушення трудової дисципліни було допущено позивачем. Дії позивача відповідають вимогам зазначеним у її посадовій інструкції, так, згідно п. 6.1 - вона працює в режимі ненормованого робочого дня за графіком, встановленим у відповідності до 40 - годинного робочого тижня, п. 6.3 - директор школи самостійно планує свою роботу на навчальний рік. Також, у трудову книжку позивача було внесено відомості про догану, а потім внесено запис про недійсність попереднього запису. 24.10.2016 року позивач ознайомилась з актом службової перевірки і дізналась, що догана від 06.06.2016 року ще діє, до цього моменту, позивач перебувала на лікарняному та у відпустці, тому можливості дізнатись про існування наказу в неї не було.

Представник позивача, адвокат за договором, Кармазін Юрій Анатолійович в судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що в наказі № 22-к від 06.06.2016 року зазначено підстави його винесення: доповідна записка бухгалтера від 16.05.2016 року про те, що позивач станом на 14.05.2015 року не здала документацію, акт від 16.05.2016 року про відсутність позивача на робочому місці та пояснення директора. Станом на день видачі наказу - 06.06.2016 року усі документи вже були здані та затверджені 01.05.2016 року. Відповідачі не надали доказів, що позивач не виконувала своїх обов'язків, не врахували, що за весь час її роботи вона не мала доган, а мала лише нагороди та заохочення. Відповідно до посадової інструкції позивач працює в режимі ненормованого робочого дня за графіком, встановленим у відповідності до 40 - годинного робочого тижня та самостійно планує свою роботу на навчальний рік. В своїх письмових поясненнях позивач зазначила, які обов'язки вона виконувала. В наказі зазначено ст. ст. 147-149 КЗпПУ, однак не зазначено конкретно, які вимоги законодавства було порушено позивачем, не зазначено які положення Статуту, правил внутрішнього розпорядку та посадової інструкції було нею порушено, що підтверджує лише те, що ніяких порушень не було. Надана позивачем квитанція підтверджує, що вона 16.05.2016 року замовляла свідоцтва для випускників, отже виконувала свої обов'язки. Відповідач в трудовій книжці зазначає, що догани не має, а потім виявляється, що наказ існує, що також є порушенням законодавства. Доповідна записка про неподання документів до бухгалтерії спростовуються доказами наданими позивачем. Тарифікаційний список підписаний начальником управління погоджений головою профспілкового комітету до першого числа, що свідчить про те, що наказ надуманий. Наказ № 22-к від 06.06.2016 року є незаконним і не базується на нормах права, порушений порядок його прийняття та має назву невідповідну до його змісту, не зазначено в чому виявились порушення трудової дисципліни з посиланням на відповідні норми. Тарифікаційний список від 01.05.2016 року, про який йде мова, підписаний позивачем та затверджений підписом керівника відділу і профспілковим комітетом. Внесений до трудової книжки запис № 11, який потім записом № 12 вважається недійсним є псуванням трудової книжки і трудової діяльності особи, якій вона належить, крім того, таким записом позивач була введена в оману щодо винесеної догани. Відповідач при винесення наказу мав би з'ясувати систематичність проступку і вину особи, а в даному випадку не було дотримано норм законодавства.

Представник позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача, за довіреністю у справі, Геращенко Альона Петрівна в судовому засіданні заявила, що відповідач позов не визнає та пояснила, що позивачем додано до позову копію наказу від 06.06.2016 року за № 22-к, який відрізняється від його оригіналу наданого відповідачем, а саме написом знизу документу. На момент проступку діяв розклад уроків від 01.10.2016 року, а не той, що наданий позивачем. До матеріалів справи додано наказ від 23.08.2016 року № 37-к про продовження щорічної відпустки, який відрізняється від копії. Відповідачем надано оригінали документів, а позивачем лише копії. 16.05.2016 року зранку на ім'я начальника відділу надійшла доповідна ОСОБА_9 в якій вона доводила до відома, що позивач не подала станом на 14.05.2016 року тарифікацію та штатний розпис станом на 01.05.2016 року. Ковальська для з'ясування зазначених у доповідній записці обставин намагалась зателефонувати позивачу, однак підлеглі не могли пояснити де вона знаходиться і лише зателефонувавши їй додому змогла з нею зв'язатись. Тоді, Ковальська приїхала у школу і з'ясувала, що позивача не було на робочому місці коли в цей час вона мала б проводити роботу до концертних виступів. Посилання позивача на те, що у понеділок підготовка до концертних виступів проводиться без її участі є неправомірною. У графіку роботи стоять уроки, за які позивач отримувала заробітну плату, отже мала б проводити уроки. Позивач стверджує, що була на роботі з 12:00 год. до 15:00 год., однак мала б бути з 10:45 год. до 12:15 год. на підготовці до концертів. Акт про відсутність позивача на робочому місці був складений о 12:10 год. 16.05.2016 року, о 15:35 позивач була з ним ознайомлена і не зазначила заперечень на нього, отже визнала вказаний факт, крім того, у своїх поясненнях не зазначала причини відсутності щодо замовлення в цей день свідоцтв для випускників, а лише зазначила про відсутність уроків. 04.06.2016 року батьками було висловлено незадоволення щодо якості свідоцтв. Позивач сама визнає факт відсутності на робочому місці та того, що лише 16.05.2016 року була подана звітність. В абзаці 4, п.19 Розділу 9 Правил від 06.06.2007 року затверджено графік роботи з 08:30 до 20:00 год. Дії позивача можна розцінювати як систематичність, оскільки інспектор перевіряла документацію школи і встановила, що позивача правомірно звільнили із займаної посади, факти порушень були встановлені, про що зазначено в акті перевірки. Також, позивач пропустила строк звернення до суду з даним позовом, а саме тримісячний строк.

Представник відповідача, начальник Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області, Ковальська Юлія Іванівна в судовому засіданні позов не визнала, подала до суду письмові заперечення та пояснення, заяву про застосування строків позовної давності та зазначила, що з 27.03.2016 року очолює Відділ , а до цього 13 років працювала у ньому, позивача поважає, як творчу людину, однак останнім часом на неї до Відділу надходило багато скарг. 16.05.2016 року вона телефонувала позивачу на роботу і чергова повідомила, що її не має, потім, зателефонувала їй додому і позивач повідомила, що скоро прийде і принесе документацію. По приїзду до школи з'ясувалось, що ні директора ні заступника на робочому місці не було. Позивач мала б повідомити її, як керівника, про причини відсутності з 08:30 год. на робочому місці, однак вона цього не зробила. Приїхавши до школи о 11:00 год. виявили, що позивач відсутня на роботі, тому склали о 12:10 год. акт і близько 12:45 год. залишили школу. 17.05.2016 року позивач повідомила, що буде замовляти свідоцтва, а 04.06.2016 року дані свідоцтва виявились сумнівними. З наказом про догану позивач була ознайомлена, він не скасований і вона знала про його існування. У квітні вийшла постанова КМУ про підвищення заробітної плати, а до травня необхідно було подати штатний розпис і тарифікацію, оскільки позивач не подала даних документів у визначений термін була подана відповідна доповідна. Наказ від 06.06.2016 року за № 22-к складаний правильно, догана винесена, як директору школи і педагогу. До трудової книжки було внесено запис про даний наказ, однак, потім з'ясувалось ( після поради юриста), що його непотрібно було вносити, тому був здійснений запис № 12 про визнання недійсним запису № 11. Трудову книжку позивач отримала після звільнення і запитала чи скасована догана, на що їй повідомили, що ні, а лише визнано недійсним запис у трудовій книжці. Тарифікація і штатний розпис необхідно було б подати до 14.05.2016 року, а вони були подані 16.05.2016 року, про що зазначено у поясненнях позивача.

Представник відповідача, за довіреністю у справі, Постівий Сергій Олександрович в судовому засіданні підтримав заперечення відповідача та просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_9, ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України).

Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 (зі змінами) "Про практику розгляду судами трудових спорів" вказано, що встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін.

Суд вважає, що позивач пропустила тримісячний строк звернення до суду з вищевказаним позовом.

Згідно із матеріалами цивільної справи № 357/12458/16-ц позивач звернулась до суду з позовом до Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області, про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, 10.11.2016 року, що підтверджується штампом суду на позовній заяві, відповідно до якого вищевказана позовна заява була зареєстрована канцелярією Білоцерківського міськрайонного суду ( а.с.2), а наказ № 22-к «Про порушення трудової дисципліни» щодо застосування Відділом культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, було видано 06.06.2016 року.

Отже, позивач мала дізнатись про порушення свого права з моменту ознайомлення з вказаним наказом.

10.11.2016 року позивач подала до суду заяву про поновлення строку звернення до суду мотивуючи тим, що вона звернулась до суду несвоєчасно, в передбачений ст. 233 КЗпПУ тримісячний строк, з поважних причин, а саме: в період з 27.07.2016 року по 10.08.2016 року та з 15.09.2016 року по 24.09.2016 року перебувала на лікарняному; в період з 08.06.2016 року до 06.09.2016 року перебувала у відпустці на оздоровленні за межами м. Біла Церква і саме головне її запевнили, що зазначений наказ скасований, про що в її трудовій книжці було внесено запис. Оскільки вона є людиною юридично не обізнаною, тому не могла знати, що наказ насправді не скасований, а дізналась про це лише 24.10.2016 року ознайомившись з актом службової перевірки щодо неї. Тому, просить поновити строк звернення до суду з вказаним позовом, оскільки він пропущений з поважних причин.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 08.06.2016 року по 22.08.2016 року, з 23.08.2016 року по 06.09.2016 року перебувала у щорічній відпустці, з 27.07.2016 року по 10.08.2016 року та з 15.09.2016 року по 24.09.2016 року перебувала на лікарняному, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.8,9,25-27) та визнається відповідачем.

Представник відповідача Ковальська Юлія Іванівна подала до суду заяву про застосування строку позовної давності до даної справи відповідно до ст. 233 КЗпП України мотивуючи тим, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності 06.06.2016 року. Строк позовної давності починається з наступного дня, тобто з 07.06.2016 року і закінчується 07.08.2016 року, оскільки цей день припадає на вихідний день, то наступним днем вважається наступний робочий день, тобто 08.08.2016 року.

Як вбачається з наказу № 22-к від 06.06.2016 року «Про порушення трудової дисципліни» щодо застосування Відділом культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, позивач була з ним ознайомлена.

Однак, даний наказ не містить відомостей щодо дати ознайомлення з ним ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 149 КЗпП України, стягнення оголошується у наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно із п. 102 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року за № 1242, під час ознайомлення з наказом (розпорядженням) згаданими у ньому особами на першому примірнику наказу чи на спеціальному бланку проставляються їх підписи із зазначенням дати ознайомлення.

Отже, враховуючи, що відповідачем не було надано до суду належного доказу на підтвердження своїх тверджень про те, що позивач була ознайомлена з наказом № 22-к «Про порушення трудової дисципліни» 06.06.2016 року, в період з 08.06.2016 року по 24.09.2016 року позивач перебувала у відпустці та на лікарняному, дізналась про порушення свого права лише 24.10.2016 року ознайомившись з актом службової перевірки щодо неї та зважаючи на вік позивача і її юридичну необізнаність, суд вважає, що позивачу слід поновити строк звернення до суду з вищевказаним позовом, який передбачений ч.1 ст. 233 КЗпП України, оскільки вона пропустила строк звернення до суду з вказаним позовом з поважних причин.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

06.06.2016 року Відділом культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області було винесено наказ № 22-к «Про порушення трудової дисципліни» (а.с. 24), відповідно до якого ОСОБА_1 - директору Білоцерківської музичної школи № 3 за порушення трудової дисципліни, що виявилось у порушенні вимог трудового законодавства, Статуту, Правил внутрішнього трудового розпорядку Білоцерківської музичної школи № 3 та посадової інструкції, оголошено догану. Підстави: доповідна записка бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму ОСОБА_9 від 16.05.2016 року, акт про відсутність на роботі ОСОБА_1 від 16.05.2016 року, пояснення директора Білоцерківської музичної школи № 3 ОСОБА_1

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов'язок. При визначенні виду стягнення враховуються і попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов'язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов'язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення.

16.05.2016 року бухгалтером відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради ОСОБА_9, на ім'я начальника відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Ковальської Ю.І., була складена доповідна записка ( а.с.32), про те, що директор МШ № 3 ОСОБА_1 станом на п'ятницю 14 травня не здала до роботи: тарифікацію та штатний розпис на 01.05.2016 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала покази, про те, що працює бухгалтером у відділу культури з 2002 року. 16.05.2016 року написала доповідну керівнику про те, що директором музичної школи № 3 до 01.05.2016 року не було здано тарифікацію і штатний розпис, оскільки усі питання закриваються до 15.05.2016 року. 28.04.2016 року був готовий наказ по школі про підвищення заробітної плати з 01.05.2016 року. Оскільки відділ культури і музична школа фінансується з місцевого бюджету, тому завжди вимагають виконання вимог Закону, і до 15.05.2016 року мали виплати аванс, отже необхідно було вчасно подавати документи на фінансування. Тарифікаційний список затверджений станом на 01.05.2016 року, оскільки він завжди затверджується на перше число, тому вона його підписала. Нормативів про отримання документів із зазначенням дати їх отримання не має. Завжди подаються чотири екземпляри документів, а у травні необхідно було здати ще 5 екземпляр.

Позивачем в підтвердження подання до бухгалтерії вказаних документів подано матеріали ( а.с.98-100) з яких вбачається, що 05.05.2016 року, 12.05.2016 року та 16.05.2016 року секретарем Білоцерківської музичної школи № 3 ОСОБА_11 було направлено електронною поштою бухгалтеру відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради ОСОБА_9 тарифікаційний список станом на 01.05.2016 року та штатний розпис.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала покази, про те, що працювала секретарем у музичній школі № 3 з 01.09.2011 року по 07.10.2016 року. Позивачу була оголошена догана за те, що невчасно було подано штатний розпис та тарифікацію до відділу культури, однак вона сама готувала дані документи і передала їх до 01.05.2016 року позивачу, оскільки сама йшла у відпустку, а позивач передала їх у бухгалтерію в паперовому вигляді, а потім вони попросили, ще й в електронному вигляді надати дані документи. До директора за весь період роботи ніяких претензій та нарікань не було, до приходу нового керівництва. Уроки і навчання з учнями у музичній школі проводились у другу зміну.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила, що по електронній адресі отримала штатний розпис та тарифікацію, однак це був чорновий варіант, а позивач принесла документи 16.05.2016 року.

В акті про відсутність на роботі ОСОБА_1, директора Білоцерківської музичної школи № 3 16.05.2016 року, складеного о 12:10 год. начальником відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Ковальською Ю.І., інспектором відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради ОСОБА_3 та черговою музичної школи № 3 ОСОБА_17, зазначено, що 16.05.2016 року ОСОБА_1 - директор Білоцерківської музичної школи № 3 була відсутня на роботі без поважних причин з 08:30 год. до 12:00 год. впродовж робочого дня. З даним актом позивач була ознайомлена 16.05.2016 року.

Листом начальника відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради від 16.05.2016 року за № 115 «Про надання пояснення» ( а.с.30), директора музичної школи № 3 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відповідно до акту від 16 травня 2016 року вона в цей день, як директор музичної школи, в робочий час була відсутня на робочому місці. Крім того, відповідно до доповідної записки бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради ОСОБА_9 нею станом на 16.05.2016 року не надано штатний розпис, тарифікацію та документи для роботи по закриттю заробітної плати за травень 2016 року, та запропоновано до 18:00 год. 16.05.2016 року надати пояснення по даним питанням.

Як вбачається з вказаного листа, позивач була ознайомлена з ним 16.05.2016 року о 15:35 год.

16.05.2016 року позивачем надано начальнику відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Ковальській Ю.І. письмові пояснення (а.с. 29), відповідно до яких 16.05.2016 року вона, директор БМШ № 3 була на роботі з 12:00 год. до 20:00 год., оскільки в їх мистецькій школі навчання проводиться в 2-гу зміну: раніше 13:30 уроки не розпочинаються і це підтверджується індивідуальними розкладами, також позивач зазначила, що по посадовій інструкції директора у неї ненормований робочий день і щодня вона працює до 20 год., а то і до 22 год. Штатний розпис передано о 13:00 год. 16 травня 2016 року по причині несправності комп'ютера і відсутності інтернета.

Відповідно до розкладу уроків педагогічного працівника ОСОБА_1, затверджених заступником директора з навчальної роботи, від 04.01.2016 року ( а.с.28), в понеділок з 10:45 год. зазначено підготовку до концертних виступів.

Позивач в обґрунтування поважності причин відсутності на робочому місці 16.05.2016 року надала до суду товарний чек від 16.05.2016 року виданий ФОП ОСОБА_18 на свідоцтва та вкладиші в сумі 850,00 грн. ( а.с. 22).

Із заяви ФОП ОСОБА_18 ( а.с.160), на виконання ухвали суду від 05.01.2017 року, вбачається,що ОСОБА_1 зверталась до нього з приводу виготовлення свідоцтв як фізична особа, які замовлялись повторно та обговорювались дистанційно в телефонному режимі. Виготовлені свідоцтва, за взаємною згодою з замовником, отримувала, та внесла оплату готівкою інша людина. Конкретний час та дату він не пам'ятає. Оскільки замовлення здійснено фізичною особою, та кошти внесено готівкою, за проханням замовника було надано лише товарний чек.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дала покази, про те, що позивача знає з 2002 року, вона працювала під керівництвом батька Ковальської і все було добре, у 2015 року у місті проводився Юр'ївський ярмарок на якому виступав колектив позивача, а зібрані кошти передали на АТО. У хорошого колективу не може бути поганого керівника. 16.05.2016 року близько 09:00- 10:00 год. зустрілась із позивачем біля БК «Сільмаш», вона йшла до ФОП ОСОБА_18 вирішувати питання щодо свідоцтв.

Відповідно до Порядку видачі випускникам позашкільних навчальних закладів свідоцтв про позашкільну освіту, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.07.2001 року за № 510, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.09.2001 року за № N 788/5979, Свідоцтва про позашкільну освіту видаються випускникам позашкільних навчальних закладів безкоштовно. Виготовлення свідоцтва про позашкільну освіту для випускників державних і комунальних позашкільних навчальних закладів здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Бланки свідоцтв про позашкільну освіту виготовляються друкарським способом на замовлення засновників (власників) позашкільного навчального закладу. Бланки свідоцтв про позашкільну освіту виготовляються підприємством згідно з укладеною угодою, передаються довіреній особі замовника (позашкільного навчального закладу) і зберігаються в нього до дати вручення їх випускникам. Видача їх реєструється у книзі обліку виданих свідоцтв. Персональна відповідальність за збереження, облік і видачу свідоцтв про позашкільну освіту покладається на керівника позашкільного навчального закладу.

Отже, враховуючи, що законодавством передбачено порядок видачі випускникам позашкільних навчальних закладів свідоцтв про позашкільну освіту, позивачем надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних вище обставин.

Представники відповідача обґрунтовуючи заперечення посилаються на те, що позивачем було порушено Правила внутрішнього розпорядку для працівників Білоцерківської музичної школи № 3.

Так, відповідно до Правил внутрішнього розпорядку для працівників Білоцерківської музичної школи № 3, погоджених головою профспілкового комітету БМШ № 3 06.09.2007 року Гримашевич Л.С. ( а.с.55-58), якими визначено обов'язки педагогічних та інших працівників музичної школи, передбачених нормами, які встановлюють внутрішній розпорядок в навчальних закладах, закріплених в Типових правилах внутрішнього розпорядку у відповідності з якими трудовий колектив ухвалює за поданням директора і профспілкового комітету ці Правила внутрішнього розпорядку, в п. 19 зазначено, що для працівників установлюється шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем, тривалість щоденної роботи визначається в об'ємі не більше семи годин. Які затверджує директор МШ за погодженням з профспілковим комітетом з додержанням тривалості робочого тижня. Графік змінності затверджується директором БМШ № 3 спільно з погодженням профспілкового комітету та з урахуванням специфіки роботи працівника і думки трудового колективу. В межах робочого дня педагогічні працівники повинні нести всі види навчально - методичної та виховної роботи відповідно до посади, навчального плану і плану методичної та позакласної роботи. Час початку і закінчення роботи навчального процесу в БМШ № 3 з 8:30 до 20:00 год. В п. 25 Правил зазначено, що педагогічним працівникам забороняється: змінювати на свій розсуд розклад занять і графік роботи, продовжувати або скорочувати тривалість занять і перерв між ними, передоручати виконання трудових обов'язків.

Однак, як зазначено вище в рішенні, трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції, тому враховуючи, що позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, як директора Білоцерківської музичної школи № 3, суд вважає, що слід керуватись посадовою інструкцією Директора Білоцерківської музичної школи № 3, крім того, в наказі № 22- к від 06.06.2016 року зазначено посилання саме на Посадову інструкцію, а не Правил внутрішнього розпорядку для працівників Білоцерківської музичної школи № 3.

Відповідно до посадової інструкції Директора Білоцерківської музичної школи № 3 ( далі - Інструкція), затвердженої начальником відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Ковальською Ю.І. ( а.с. 101-102), в п. 3.5 зазначено, що директор школи організовує контроль за виконанням правил внутрішнього трудового розпорядку, п. 3.6 - розробляє і подає в установленому порядку на затвердження кошторис на утримання закладу, штатний розклад, тарифікаційний список, відповідає за організацію фінансової та господарської діяльності; п. 4.6 - директор школи має право в межах своєї компетенції вносити в необхідних випадках тимчасові зміни в розклад занять, відміняти заняття, тимчасово об'єднувати групи і класи для проведення спільних занять.

Згідно із п. 5.1 Інструкції за невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку школи, інших локальних нормативних документів, законних розпоряджень органів управління культури, посадових обов'язків, встановлених даною Інструкцією, в тому числі за невикористання наданих прав. Директор несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством.

В частині 6 Інструкції зазначено взаємовідносини ( зв'язки за посадою): П. 6.1. - директор школи працює в режимі ненормованого робочого дня за графіком, встановленим у відповідності до 40-годинного робочого тижня та п. 6.3 - директор школи самостійно планує свою роботу на навчальний рік.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дала покази, про те, що позивач є її матір'ю і працювала директором музичної школи, а вона працює педагогом. 16.05.2016 року після 09:00 год. позивач поїхала у школу № 5 відвозити афішу, потім поїхала у БК «Сільмаш» до ФОП ОСОБА_18 по питанню свідоцтв для випускників і близько 12:00 год. повернулась у школу. 16.05.2016 року вона була в залі з ансамблем «Контрасти», до якого входять вчителі. З 14:00 год., у неї, ОСОБА_4, були уроки і позивач, також була на роботі. Навчання з учнями в понеділок зранку, в тому числі 16.05.2016 року, не проводились, оскільки діти навчаються у ЗОШ у першу зміні, тому музична школа працює у 2 зміну.. Начальника Відділу 16.05.2016 року у школі не бачила, лише зі слів стало відомо, що вона приходила у школу на 15 хв. Тарифікацію подає секретар, бухгалтерія обробляє данні і до 01.05.2016 року подає в центральну бухгалтерію до відділу культури. 12.05.2016 року ОСОБА_11, секретар, передала документи до відділу культури ОСОБА_9, яка їх обробляє і затверджує. Випадків затримки заробітної плати з вини директора школи ніколи не було.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дала покази, про те, що працює концертмейстером і викладачем у музичній школі № 3 вже 22 роки і ніяких конфліктів не було, однак три роки тому почались непорозуміння у колективі. Працює лише у понеділок і четвер у другу зміну. 16.05.2016 року заходила о 12:05 год. до директора, однак вона попросила зайти пізніше. Близько 16:00 год. заходила, вона займалась з учнем, потім близько 19:05 год. зайшла до неї за підписом, таким чином з 12:02 до 19:05 може точно сказати, що бачила директора на роботі. Ансамбль «Контрасти» це педагогічний колектив, оплачували 3- 4- години, працював він у понеділок і четвер з 10:00 до 11:00 год.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав покази, про те, що працює у музичній школі № 3 з вересня 2010 року, до цього навчався у ній. 16.05.2016 року з 10:00 до 13:00 год. був на концертмейстерських годинах з ОСОБА_4, позивач в цей день, також, була на роботі і заходила до них близько 10:00 - 10:30 год., ці години проводяться без учнів, записуються у розклад і оплачуються. З 18:00 до 19:40 год. був на роботі і заходив до позивача близько 19:40 год. Керівника відділу культури 16.05.2016 року не бачив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала покази, про те, що працює викладачем у музичній школі № 3 з вересня 1984 року, працює за графіком з 13:00 год. до 18:00 год., 17.05.2016 року близько 10:00-11:00 год., перед іспитом, позивач повідомила про те, що необхідно здати по 100 грн. на свідоцтва і диски тим, хто не здав. 16.05.2016 року з 13:45 год. до 18:10 год. в неї були уроки, тому позивача не бачила. У позивача в цей день були концертмейстерські години, вони проводяться з педагогами і оплачуються.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав покази, про те, що працює в.о. директора музичної школи № 3 після відсторонення позивача. 16.05.2016 року він з 12:45 год. до 20:05 год. проводив заняття з учнями. Чи бачив позивача у цей день точно не пам'ятає, була домовленість що школа працює з 09:30 до 20:00 год. Позивач мала б з 10:45 год. проводити підготовку до концертів, це години роботи з педагогічним ансамблем, вони вносяться до розкладу. Чергова повідомила йому про те, що зранку була Ковальська і шукала ОСОБА_1. Він зранку в цей день, враховуючи, що має авто, відвозив документи по роботі. З 14.09.2016 року виконує обов'язки директора, приходить на роботу близько 09:00 - 09:30 год. і працює до 20:00 год. і пізніше, в інструкції написано, що ненормований робочий день. 16.05.2016 року учні займались у другу зміну, хто був у першій половині дня не знає.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дала покази, про те, що працює головним спеціалістом у відділі культури з 1993 року. 16.05.2016 року вона разом з керівником відділу їздила у музичну школу № 3 близько 11:00 год., чекали директора близько півтори години і чергова повідомила, що її ще не було в школі, чи були ще вчителі у школі сказати не може, акт складали із завхозом, про те, що позивач була відсутня на роботі. Вони пройшлись по всій школі, ОСОБА_13 і ОСОБА_12 не бачила, лише зустріли зам. директора, подивились розклад і близько 12:30 год. виїхали зі школи. Акт підписали: Ковальська, ОСОБА_3 і чергова ОСОБА_17, перед цим його підготували, оскільки вже мали доповідну з бухгалтерії. Позивач прийшла до начальника відділу культури 16.05.2016 року після 15:00 год. в її кабінет, вона не була присутня при їх розмові. Останні три роки працівники школи і батьки дітей скаржились на роботу директора. Попередній керівник проводив бесіди з позивачем щодо залагодження конфліктів.

Отже, в судовому засіданні не доведено, що 16.05.2016 року ОСОБА_1 - директор Білоцерківської музичної школи № 3 була відсутня на роботі без поважних причин з 08:30 год. до 12:00 год. впродовж робочого дня, що підтверджено посадовою інструкцією Директора Білоцерківської музичної школи № 3 та показами свідків.

Як випливає із ч. 1 ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни.

Отже, притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов'язок. До того ж, згідно зі ст. 152 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган має право замість накладення дисциплінарного стягнення передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу.

Відповідно до Державного класифікатора управлінської документації ДК 010-98, затвердженого наказом Держстандарту України від 31.12.1998 р. №1024, наказ про накладення дисциплінарного стягнення відноситься до класу «організаційно-розпорядча документація» підкласу «документація з оцінки трудової діяльності».

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов'язково має бути зазначено, в чому проявилося порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали причиною для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити і нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Таке посилання необхідне з метою уникнення покладання на працівника відповідальності за те, що не належить до його трудових обов'язків, або ж працівника під розписку не було ознайомлено з документом, пункт чи розділ якого він порушив.

Крім того, у наказі про звільнення повинна міститися інформація про взяття письмового пояснення від працівника з приводу вчиненого ним дисциплінарного проступку та про одержання попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до ст. 141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Згідно до ст. 221 КЗпП України, трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Отже, у наказі має бути відображено право працівника впродовж трьох місяців з дня ознайомлення з документом оскаржити накладення дисциплінарного стягнення до комісії по трудових спорах (якщо така створена) або до суду.

Виконання зазначених вимог та реквізитів є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

Як вбачається, з наказу № 22-к від 06.06.2016 року він за змістом, крім п.5.2 Посадової інструкції, не містить нормативних посилань щодо статті, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акту локального нормотворення, на підставі якого позивач притягується до дисциплінарної відповідальності, попередньої згоди профспілкового органу, не зазначено порядок оскарження накладення дисциплінарного стягнення та не зазначено дату ознайомлення позивача з вказаним наказом.

Дотримання встановленої ч.4 ст. 149 КЗпП вимоги про ознайомлення працівника під розписку є важливою умовою дисциплінарної відповідальності, оскільки дисциплінарне стягнення має передусім виховний характер і в разі оскарження працівником стягнення відсутність підтвердження такого ознайомлення може розцінюватися як відсутність накладення стягнення взагалі.

Як зазначено в ст. 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Однак, в судовому засіданні представниками відповідача не доведено, що при винесені наказу № 22-к від 06.06.2016 року було враховано ступінь тяжкості вчиненого позивачем проступку та чи була, як наслідок проступку, заподіяна нею шкода, обставини, за яких вчинено проступок та попередню роботу працівника.

Представники відповідача в підтвердження законності винесеного наказу посилаються на акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 10-91/1442 ( а.с.59-67).

Однак, суд не приймає до уваги даний доказ, оскільки він винесений 08.12.2016 року щодо правомірності звільнення ОСОБА_1 з посади директора Білоцерківської музичної школи № 3, згідно наказу № 44-к від 26.10.2016 року, за результатами службового розслідування ( акт від 24.10.2016 року).

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатила при подачі позову до суду ( а.с.1), тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 147-149,150, 152, 221,233,234 КЗпП України, ст.ст. ст.ст. 3,10, 11, 57, 60, 88, 212 - 215, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ № 22-ц від 06.06.2016 року «Про порушення трудової дисципліни» щодо застосування Відділом культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнути з Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі 551,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя О. В. Бондаренко