Справа № 382/158/17 Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 22-ц/780/3333/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 29.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Данілова О.М., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 05 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 24 січня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з порушенням зобов'язань взятих на себе боржником станом на 31.12.2016 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 45968,19 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 4989,77 грн., заборгованості за процентами в розмірі 35313,27 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3000 грн. а також 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 2165,15 грн., штрафу (процентної частини), яку позивач просив стягнути із відповідача, а також судові витрати.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 05 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приват Банк" заборгованість за кредитом в розмірі 4989,77 грн., заборгованість за процентами в розмірі 35313,27 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1100 грн., а також 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 2165,15 грн., штрафу (процентної частини) - а всього 44068,19 (сорок чотири тисячі шістдесят вісім) грн. 19 коп., заборгованості за кредитним договором б/н від 24.01.2013 року, а також 1600,00 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та просив рішення суду скасувати та ухвалити нове та повернути справу до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 21 січня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір б/н від 24.01.2013 року за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п.2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову.

Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що після погашення заборгованості 29.10.2013 року відповідач користувався карткою та здійснював як списання коштів із кредитного рахунку так і погашення кредиту шляхом поповнення кредитної картки через термінали "ПриватБанку".

Відповідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять договір про надання банківських послуг (а.с.7).

Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідна правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові №6-2003ці15 від 23 жовтня 2015 року.

Колегія суддів не повною мірою погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, оскільки з нього вбачається зміна відсоткової ставки річних замість встановлених 30 % річних, що є порушенням умов договору.

Виходячи з досягнутих сторонами істотних умов при укладенні договору, з урахуванням фактично використаних позивачем кредитних коштів, кількості днів користування коштами та відсоткової ставки 30%, а також, враховуючи, що згідно з положеннями Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом з розрахунку 360 календарних днів на рік, відсотки за використані відповідачем кредитні кошти (кредитний ліміт) становить 23091,74 грн.

Відповідно до вимог ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 24 січня 2013 року вбачається, що останній платіж з погашення заборгованості відповідач ОСОБА_3 здійснив 11 червня 2014 року.

Вимоги позивача в частині нарахованої неустойки підлягають частковому задоволенню, оскільки зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошових зобов'язань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штрафи, внаслідок чого відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності, що суперечить вимогам ст. 549 ЦК України, ст. 61 Конституції України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованність за договором кредиту б/н від 24 січня 2013 року у розмірі 29681,51 грн. (двадцять девять тисяч шістсот вісімдесят одна гривня пятдесят одна копійка), з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 4989,77 грн. ( чотири тисячі вісімдесят девять гривень сімдесят сім копійок) заборгованість по процентам у розмірі 23091,74 грн. ( двадцять три тисячі девяносто одна гривня сімдесят чотири копійки) 500 грн. (пятсот гривень) штрафу, а також 1032, 00 грн. ( одна тисяча тридцять дві гривні судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської областівід 05 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 24 січня 2013 року у розмірі 29681,51 грн. (двадцять девять тисяч шістсот вісімдесят одна гривня пятдесят одна копійка), з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 4989,77 грн. ( чотири тисячі вісімдесят девять гривень сімдесят сім копійок) заборгованість по процентам у розмірі 23091,74 грн. ( двадцять три тисячі девяносто одна гривня сімдесят чотири копійки) 500 грн. (пятсот гривень) штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" сплачений судовий збір в розмірі 1032, 00 грн. ( одна тисяча тридцять дві гривні).

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: