Справа №339/350/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Сметанюка В.Б.,

з участю секретаря: Ганчар Т.І.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідачки: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болехові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що перебуваючи у шлюбі з відповідачкою у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5, 06.12.1997року народження та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу діти проживають із ним на його забезпеченні, відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Просить постановити рішення, яким стягувати з відповідачки на його користь аліменти на утримання: дочки ОСОБА_7 (повнолітня) у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, починаючи стягувати від дня подачі позову до суду і до закінчення нею навчання повноліття та сина ОСОБА_8 (неповнолітнього) у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні 30 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_4 позов підтримав просив його задоволити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 просила позов задоволити посилаючись на те, що відповідачка не надає матеріальної допомоги своїм дітям, не піклується про них.

Відповідачка в судовому засіданні та в поданому запереченні, зазначила, що їхні діти проживають, як до розірвання шлюбу так і після, у житловому будинку в с. Тисові, який належить її мамі ОСОБА_9 Вказує на те, що надає допомогу в силу свої матеріальних можливостей, з урахуванням внеску у ведення в господарство, сплату за електроенергію та купівлю дров.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 просив у позові відмовити зазначивши, що відповідачка надає допомогу в межах свого заробітку, веде господарство, готує їжу дітям.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 (дочка сторін) пояснила, що вона навчається в м.Львові, на вихідні їздить додому. В будинку с.Тисів, по вул. Грушевського, 65, проживають бабця, батько, мати, вона та її брат. Батько, брат і вона проживають в одній частині будинку, а мама з бабцею в іншій. Оплату за навчання, купівлю одягу, речей, продуктів харчування здійснює батько. Мати матеріальної допомоги не надає, не дбає за них, не готує їжі, не прибирає в будинку. Колись мама «передавала сумку», але десь більше пів року мати не допомогає їй. Просила стягнути з відповідачки аліменти на утримання її та брата.

Свідок ОСОБА_6 (син сторін) пояснив, що кошти на проїзд, навчання, одяг та продукти харчування надає батько. Їсти готує бабця. Мати допомоги не дає, не цікавиться його розвитком, не пере одяг. В будинку прибирає його сестра коли приїжджає на вихідні, а одяг возять прати до родини батька. Також вказав, що він з сестрою і батьком проживають в одній кімнаті, в іншій частині будинку, живе мама та бабця ОСОБА_9

Допитана свідок ОСОБА_9 (мати відповідачки), пояснила, що її дочка ОСОБА_2 дбає за господарку, варить їсти, оплачує за електроенергію та купівлю дров. Позивач не надає коштів на оплату за електроенергію, хоча користується електричним опалення і електричною плитою. Також зазначила, що позивач надає допомогу в більшому розмірі, оскільки він більше заробляє, а у відповідачки після сплати комунальних платежів немає такої змоги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Болехівського міського суду від 29.09.2014року шлюб між сторонами розірвано, в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей відмовлено, оскільки діти старші 14 років(а.с.6-7).

Від даного шлюбу в них народилися двоє дітей: дочка - ОСОБА_5, 06.12.1997року народження та син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (4-5). Діти як за час перебування у шлюбі, так і після розлучення проживають з позивачем і перебувають на його утриманні.

З довідки Тисівської сільської ради від 25.10.2017року за №1924 про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку та закту обстеження матеріально-побутових умов виконкому Тисівської сільської ради Болехівської міської ради від 26.10.2017р.вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Болехівської міської ради, Івано-Франківської області. До складу сімї (зареєстрованих): ОСОБА_9 (голова д/г), ОСОБА_2 (дочка), ОСОБА_4М.(зять), ОСОБА_5І.(онука), ОСОБА_6 (онук). Згідно даних по господарської книги будинок рахується за ОСОБА_9С.(а.с.18,19).

Довідкою Прикарпатського лісогосподарського коледжу підтверджено, що ОСОБА_6 дійсно навчається з 01 вересня 2015 року в Прикарпатському лісогосподарському лісогосподарському коледжі на денній формі навчання за спеціальністю «Землевпорядкування» на 3 курсі і закінчить навчання 30 червня 2019 року.

Згідно довідки про доходи відповідачка працює молодшою медсестрою з догляду за хворими у ДП «СКК Моршинкурорт», заробітня плата за 9-ь місяців 2017 року - з січень по вересень 2017 року становить 32 227,18грн.(а.с.20).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов»язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до положеньст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено судом, та підтверджено дітьми сторін, сторони живуть в одному будинку, однак діти проживають в одній частині будинку із батьком (позивачем), в іншій частині проживає відповідачка з матір»ю. Відповідачка в повній мірі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, інших неповнолітніх дітей або осіб, що потребують утримання в ОСОБА_2 немає.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року за № 1801-VІІІ встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров»я сторін, наявність постійного місця роботи і заробітку у відповідачки, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, те що обов»язок по утриманню лежить на обох батьках, суд приходить до висновку, що позов в частині стягення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_8 27.04.2000р.н., слід задоволити частково, стягнути з відповідачки аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом, сторони живуть окремо в різних частинах будинку в с. Тисів, вул. Грушевського, 65, діти проживають із позивачем та перебувають на його утриманні.

Згідно довідки Національного університету «Львівська політехніка» від 18.10.2017року вбачається, що дочка ОСОБА_5, 06.12.1997року є студентом 3 курсу денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» інституту права та психології. Навчання закінчить у червні 2019 року (а.с. ).

У відповідності з вимогами ст. 199 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, до яких відносяться стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Також відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Повнолітній доньці ОСОБА_5 на даний час виповнилось 19 років, вона продовжує навчання, проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, не має самостійного заробітку у зв»язку з навчанням, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідачка має роботу та стабільний дохід, а тому може надавати допомогу.

Суд також враховує, рівність прав та обовязків батьків по відношенню до своїх дітей, те що відповідачка зобов»язана утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_8, а тому заявлений позивачем позов в цій частині слід задоволити частково і стягнути аліменти у розмірі 1/9 частини від всіх доходів відповідачки на утримання дочки ОСОБА_7 на час її навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернувся до суду з вимогами 18 жовтня 2017 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідачки слід стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі наведеного, ст. 180-182, 191, 199, 200 СК України, керуючись ст. 11, 58-60, 88, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), 19.12.1973року народження на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно аліментина утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, 27 квітня 2000року народження, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 18 жовтня 2017року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), 19.12.1973року народження на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання ОСОБА_5, 06.12.1997року народження у розмірі 1/9 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подання позову (18 жовтня 2017року) і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), судовий збір в дохід держави в сумі 640 (шістсот сорок) грн. (на розрахунковий рахунок за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

В решті позову відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.Б. Сметанюк