Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1001/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Терентьєва Г. В.

при секретарі Куртась К. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

До суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, просили визнати за ними право власності на житловий будинок № 48 по вулиці Жовтня в селі Трихати Миколаївського району Миколаївської області загальною площею 96,4 кв. м. по 1/2 частині за кожним. Свої позовні вимоги позивачі мотивували тим, що в березні 2006 року між їхнім батьком ОСОБА_4 та відповідачкою, було досягнуто згоди щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку № 48 по вулиці Жовтня в селі Трихати Миколаївського району Миколаївської області. Після домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, відповідачка передала ОСОБА_4 ключі від будинку, технічний паспорт на нього, розрахункові документи по сплаті комунальних платежів, а ОСОБА_4 в свою чергу розрахувався з нею. Після цього останній подарував будинок синам, а вони вселилися до нього. З того часу позивачі фактично проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачують усі необхідні комунальні платежі та здійснюють витрати на ремонт та утримання будинку. Захистити свої права інакше як в судовому порядку позивачі не мають можливості через той факт, що договір купівлі-продажу між їхнім батьком та відповідачкою так і не було укладено.

Представник позивачів ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з клопотанням розглядати справу у його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

В березні 2006 року між батьком позивачів ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_3, було досягнуто згоди щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку № 48 по вулиці Жовтня в селі Трихати Миколаївського району Миколаївської області. Після цього, відповідачка передала ОСОБА_4 ключі від будинку, технічний паспорт на нього, розрахункові документи по сплаті комунальних платежів, а ОСОБА_4 в свою чергу розрахувався з нею. Після цього ОСОБА_4 подарував зазначений житловий будинок позивачам і вони вселилися до нього. З того часу позивачі фактично проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, сплачують усі необхідні комунальні платежі та здійснюють витрати на ремонт та утримання будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний будинок належав відповідачці ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 24 травня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 Право власності на спірний будинок було зареєстровано відповідачкою 06 червня 2001 року у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації відповідно до встановленого законом порядку.

Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого.

Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України (який набрав чинності 01.01.2004 року) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Згідно пунктів 1,8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України він набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Також, пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

В судовому засіданні знайшов своє підтвердження, а відтак є доведеним факт добросовісного заволодіння позивачами житловим будинком № 48 по вулиці Жовтня в селі Трихати Миколаївського району Миколаївської області. Подальше володіння цим будинком також є відкритим та безперервним понад 10 років.

Таке володіння визнається та не оспорюється відповідачкою у справі, а також й іншими особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України,суд,-

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок задовольнити повністю.

Визнати в порядку набувальної давності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок № 48 по вулиці Жовтня в селі Трихати Миколаївського району Миколаївської області загальною площею 96,4 кв. м. по 1/2 частині за кожним.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_7

10.11.2017