АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/497/17Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 22-ц/789/962/17 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

при секретарі - Танцюра О.В.

представника апелянта - Вароди П. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, інтереси якого представляє Варода Павло Борисович на рішення Збаразького районного суду від 14 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" м.Київ про відшкодування шкоди завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Збаразького районного суду від 14 червня 2017 року відмовлено в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє адвокат Варода П.Б. до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» м.Київ про відшкодування шкоди завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов зодовольнити, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 12424 грн. 13 коп., судові витрати в сумі 1344 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2425 грн. В обгрунтування вимог посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Вказує на те, що суд помилково прийшов до переконання, що ним не надано та не здобуто доказів, які б підтверджували вину водія ОСОБА_3 у пошкодженні майна, порушені його права щодо отримання відшкодування шкоди завданої його майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, страхова відповідальність якого застрахована у ПАТ "Страхова група "ТАС".

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи .

Відповідач в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідвання, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши відповідачів, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 03.05.2016 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген Кадді», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки «Део Нексія», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПАТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 8089004 від 30.06.2015р.

Постановою Збаразького районного суду від 23.05.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КупАП.

Постановою Збаразького районного суду від 13.06.2016 року в притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відмовлено, справу провадженням закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

14.07.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування (справа №03276/28/2016/53 від 05.05.2016 року), у зв'язку із вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 03.05.2016 року.

Рішенням ПАТ «СГ «ТАС» №46-90 від 23.08.2016 року відмовлено ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.05.2016 року з мотивів, що «страховик не відшкодовує шкоду заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правова відповідальність відповідно до закону».

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем обгрунтовано відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки страховик не відшкодовує шкоду заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, та за спричинення якої не виникає цивільно-правова відповідальність відповідно до закону.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно постанови Збаразького районного суду від 23.05.2016 року ОСОБА_3 03 травня 2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин в м.Збаражі по вул.Січових Стрільців, керуючи легковим автомобілем НОМЕР_2, при здійсненні обгону створив перешкоду транспортному засобу марки «Фольксваген Кадді», д.н.з.НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався у попутному напрямку, змусивши при цьому останнього різко гальмувати і змінювати напрямок руху керованого ним автомобіля, чим створив аварійну ситуацію та порушив п. 14.2 (г) ПДР України. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

При цьому, вказана постанова не містить вказівки на те, що внаслідок дій відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у завдавала за умови, що 1). Дії останнього були неправомірними, 2). Між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, 3). Є вина зазначеної особи.

Встановивши, що отримані механічні пошкодження автомобіля позивача не перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з діями відповідача ОСОБА_3 суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 32.1 ст. 32 вказаного Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції невірно оцінив подані докази , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого, на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи проаналізував і оцінив докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка спрямована на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги, як доказ вини водія ОСОБА_3 у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та завдання матеріальної шкоди, постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 13.06.2016 року, оскільки даною постановою відмовлено в притягненні саме позивача до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а при розгляді вказаних матеріалів не вирішувалося питання про притягнення ОСОБА_3 за вказаною статтею до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або у дослідженні яких неправомірно було відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Разом з цим, зазначені вище доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено ст. 303 ЦПК України.

Статтею 60 ЦК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних обставин у апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність зроблених в рішенні висновків фактичним обставинам справи на правильність висновків суду в не впливають та їх не спростовують.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Рішення Збаразького районного суду від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук