Провадження № 2-п/734/6/17 Справа № 734/1939/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 листопада 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому у судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа Служба у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації про захист прав споживача фінансових послуг (визнання договору споживчого кредиту недійсним та стягнення безпідставно списаних грошових коштів соціальної допомоги),-

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.01.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит у розмірі 25 000, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов'язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 06.06.2017 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 76 264, 59 гривень, яка складається з наступного: 35 665, 92 тіло кредиту; 14 729, 54.- нараховано відсотків за користування кредитом; 21 761, 29 нараховано пенні; 500, 00 штраф (фіксована частина) та 3 6.7, 84 штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись із позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 предявила зустрічний позов про визнання договору споживчого кредиту недійсним.

В уточненій зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Служба у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації про захист прав споживача фінансових послуг (визнання договору споживчого кредиту недійсним та стягнення безпідставно списаних грошових коштів соціальної допомоги), позивач просить суд: визнати недійсним договір між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" про надання споживчого кредиту кредитний договір № б/н від 24.01.2012 року на підставі б/н від 24 січня 2012 року; визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк» по списанню грошових коштів соціальної допомоги з рахунку ОСОБА_1 неправомірними (протиправними) та такими, що порушують її права, як споживача фінансових послуг та права її дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 5 651, 00 гривень в рахунок відшкодування безпідставно списаних ПАТ КБ "Приватбанк" грошових коштів з карткового рахунку (картки 4731 2171 1169 5592) для отримання соціальних виплат державної соціальної допомоги при народженні дитини; зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» нарахувати та зарахувати на картковий рахунок для виплат на користь ОСОБА_1 (картка 4731 2171 1169 5592) у відповідності до п.32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» пеню в розмірі процентної ставки, що встановлена ПАТ КБ «ПриватБанк» по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу (списання коштів соціальної допомоги) до дня їх повернення на рахунок ОСОБА_1; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 5 651, 00 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди за незаконне списання соціальних виплат державної соціальної допомоги на дитину. Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» не було дотримано письмової форми кредитного договору, не узгоджувалися істотні умови кредитного договору включаючи розмір кредиту, відсотки за користування кредитом, графік здійснення платежів, сукупну вартість кредиту відповідальність та інші істотні умовами спосіб і порядку визначеними нормами законодавства, діючих на дату подання ОСОБА_1 Заяви № б/н від 24.01.2012 року до ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім цього позивач вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» незаконно та безпідставно вчинило дії щодо списання грошових коштів в розмірі 5 651, 00 грн. соціальної допомоги на дитину, чим завдав їй моральної шкоди на суму 5 651, 00 грн.

У судове засідання представник позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. При цьому просить позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 задовольнити. Щодо зустрічної позовної заяви, позивач за первісним позовом просить відмовити у її задоволенні з мотивів безпідставності та застосувати строк позовної давності.

Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить задовольнити її зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісного позову.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Під час розгляд справи були встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

24 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 25 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24.01.2012 року вбачається, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи позивача.

Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24.01.2012 року відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Пунктом 1.1.2.4. Умов та Правил визначено, що за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобовязаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору.

У відповідності до п. 1.1.7.12 Умов та Правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Також вказаними Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом і нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 06.06.2017 року має заборгованість 76 264, 57 грн., яка складається з 35 665, 92 тіло кредиту; 14 729, 54.- нараховано відсотків за користування кредитом; 21 761, 29 нараховано пенні; 500, 00 штраф (фіксована частина) та 3 6.7, 84 штраф (процентна складова).

Згідно довідки № 418607 від 19 липня 2017 року Управлінням соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу при народженні дитини ОСОБА_1 з 30 квітня 2016 року. Дана допомога перераховується щомісяця в ПАТ КБ "Приватбанк" на банківський рахунок ОСОБА_1

З вересня 2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" почав щомісяця списувати ? частину грошових коштів в сумі 430, 00 гривень з рахунку на який надходить соціальна допомога на дитину та зараховувати їх на кредитний рахунок (кредитну картку) для списання боргу по кредитним зобовязанням. На даний час загальна сума списаних ПАТ КБ "Приватбанк" грошових коштів соціальної допомоги становить 5 651, 00 грн. (вересень 2016 року 50, 00 грн., 11, 00 грн., жовтень 2016 року по жовтень 2017 року 430, 00 грн., щомісяця, де 50,00+11,00+(430х13)=50,00+11,00+5 590, 00=5 651, 00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. При цьому, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа Служба у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації про захист прав споживача фінансових послуг (визнання договору споживчого кредиту недійсним та стягнення безпідставно списаних грошових коштів соціальної допомоги) задоволенню не підлягають у повному обсязі. До даного висновку суд прийшов із наступних підстав:

відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Підписавши 24 січня 2012 року Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_1 приєдналась до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, факт чого нею спростований не був. Більш того, відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 до певного часу виконувала свої договірні зобовязання по сплаті кредиту.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами існують кредитні правовідносини, які виникли на підставі укладеного між ними 24 січня 2012 року договору приєднання.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно наданого позивачем розрахунку, станом на 06.06.2017 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 76 264, 59 гривень, яка складається з наступного: 35 665, 92 тіло кредиту; 14 729, 54.- нараховано відсотків за користування кредитом; 21 761, 29 нараховано пенні; 500, 00 штраф (фіксована частина) та 3 6.7, 84 штраф (процентна складова).

Разом з тим, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, прийнятій за результатами розгляду справи № 6-2003цс15.

Враховуючи вищевикладене, вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення з відповідача штрафу, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина); 3 607, 84 грн. штраф (процентна складова), що зазначені у розрахунку як складові заборгованості, не підлягають задоволенню.

Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами, не спростованими відповідачем, підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за ним заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обовязків згідно умов договору, вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню частково. З ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 72 156, 76 гривень, яка складається з наступного: 35 665, 92 тіло кредиту; 14 729, 54.- нараховано відсотків за користування кредитом; 21 761, 29 нараховано пенні.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк" в частині визнання недійсним договір між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" про надання споживчого кредиту кредитний договір № б/н від 24.01.2012 року на підставі б/н від 24 січня 2012 року задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимог первісного позову.

Крім цього, суд враховує, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із заявою про застосування строку позовної давності щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору недійсним.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальний строк позовної давності тривалістю у три роки встановлений ст. 257 ЦК України. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

У судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит. При цьому, ОСОБА_1 звернулася до суду із вимогою про визнання недійсним договір між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" про надання споживчого кредиту кредитний договір № б/н від 24.01.2012 року на підставі б/н від 24 січня 2012 року, лише 18 жовтня 2017 року.

Зважаючи на те, що відповідачем за зустрічним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до винесення рішення зроблена заява про застосування позовної давності, а позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не зазначено причини її пропуску, суд вважає за можливе застосувати позовну давність, та відмовити у позові в частині визнання визнання недійсним договір між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" про надання споживчого кредиту кредитний договір № б/н від 24.01.2012 року на підставі б/н від 24 січня 2012 року з підстав визначених ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Суд також не знаходить підстав для задоволення інших зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, а саме в частині визнання неправомірними (протиправними) дій ПАТ КБ «ПриватБанк» по списанню грошових коштів соціальної допомоги, стягнення їх на користь позивача та зобовязання зарахувати на картковий рахунок, виходячи з наступного:

відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг в розділі 1.1.3 Права та обов'язки банку вбачається, що пунктом 1.1.3.1.6. Клієнт доручає Банку здійснювати списання коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, у разі настання термінів платежів, а також списання коштів з Картрахунку у разі настання термінів платежів по інших договорах Клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах Платіжного ліміту Картрахунку. Банк здійснює списання коштів у грошовій одиниці України іноземній валюті з будь-якого рахунку Клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в іноземній валюті/національній валюті України за договором, і покупку/продаж іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України.

Пункт 1.1.3.2.11. передбачає також, що Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта.

ОСОБА_1 власноручним підписом засвідчила, що вона ознайомлена з істотними умовами договору та погоджується з ними. Умови договору не суперечать вимогам чинного законодавства, а сам договір або окремі його положення не визнані у встановленому законом порядку недійсними.

Згідно ч. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до п 26.1 ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Зобовязання відповідно до умов Кредитного договору від 24 січня 2012 року належним чином не виконані, кредитний договір в установленому законом порядку не розірваний та не визнаний недійсним.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» у виконання діючого кредитного договору від 24 січня 2012 року та ст. 1071 ЦК України здійснено списання з карти позивача грошових коштів в рахунок погашення заборгованості, наявність якої позивачем не оскаржувалась та підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутнє порушення прав та інтересів позивача при списанні грошових коштів соціальної допомоги з її рахунку, що виключає можливість задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 щодо визнання неправомірними (протиправними) дій ПАТ КБ «ПриватБанк» по списанню грошових коштів соціальної допомоги з рахунку, стягнення цих коштів на користь позивача, зобовязання зарахувати їх на картковий рахунок, в тому числі і стягнення моральної шкоди у відповідності до ст.1167 ЦК України.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп., який відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк».

На підставі ст.ст. 88, 256, 526, 527, 530, 625, 1049, 1071 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.01.2012 року в сумі 72 156 (сімдесят дві тисячі сто пятдесят шість) гривень 76 копійок.

В інший частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа Служба у справах дітей Козелецької районної державної адміністрації про захист прав споживача фінансових послуг (визнання договору споживчого кредиту недійсним та стягнення безпідставно списаних грошових коштів соціальної допомоги) відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 1 600, 00 грн.

Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області про забезпечення позову від 14 листопада 2017 року скасувати.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення суду. Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: