Справа № 450/2077/16-ц Провадження № 2/450/275/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

встановив:

позивач ОСОБА_3 звернувся з цивільним позовом, який згодом уточнив, до Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його батьком, а також визнати за ним, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_4. До кола спадкоємців першої черги спадкування увійшли позивач, його мати - дружина померлого - ОСОБА_5, і його сестри - дочки померлого - ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Згідно заповіту від 12.06.1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Верхньобілківської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області, Сохань Л.І., спадкодавець все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповів своєму синові ОСОБА_3. Стверджує, що на час смерті спадкодавця вказаний заповіт не змінено та не скасовано. Право власності ОСОБА_4 на житловий будинок підтверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок серія НОМЕР_2 від 04.01.2001 року, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію його права на спадкування через нотаріальну контору. Також звертає особливу увагу на те, що перешкодою у реалізації його права на спадкування є помилка (описка) допущена в написанні його по-батькові у свідоцтві про народження, згідно з яким позивач вказаний як ОСОБА_1, а його батько ОСОБА_4, через що просить встановити відповідний факт родинних відносин.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву у яких просить позов задовольнити з підстав, вказаних у позові, а судовий розгляд проводити у їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

за час свого життя, з підстав, що не заборонені законом, а отже згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України правомірно, ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., котрий, належав йому згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок, серія НОМЕР_2, від 04.01.2001 року. Технічні характеристики будинку підтверджуються відповідним технічним паспортом виданим Львівським бюро технічної інвентаризації, 21.12.2000 року, згідно якого домоволодіння складається з житлового будинку А-1 загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., 1958 року побудови, Б-1 - сараю, В-1 - літньої кухні, Г-1 - вбиральні, К - колодязя, №1 - хвіртки, №2 - воріт, №3, №4 - огорожі.

Адреса домоволодіння було змінено з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 на підставі рішення №80 від 15.07.2011 року, прийнятого сесією Верхньобілківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 виданим Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 15.10.2007 року. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України у день смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини увійшло право власності на зазначене вище майно. За життя спадкодавець своєю власністю на випадок смерті розпорядився, склавши заповіт від 12.06.1996 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Верхньобілківської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області, Сохань Л.І., згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповів позивачу, своєму синові, ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4, видане 02.07.1957р.). На час смерті спадкодавця вказаний заповіт не змінено та не скасовано.

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, родичі першої лінії споріднення із спадкодавцем, відмовились від спадщини, згідно посвідчених заяв від 17.03.2008 року та 20.03.2008 року.

Позивач ОСОБА_3 проживав разом із спадкодавцем, до дня його смерті, та вів з ним спільне господарство, займався його похованням, досі користується його спадковим майном, що підтверджено довідкою № 516 від 06.06.2016 року виданою Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину.

Разом з тим, житловий будинок АДРЕСА_1, належав спадкодавцю згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок, серія НОМЕР_2, від 04.01.2001 року, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору і він змушений звертатися до суду із цим позовом для захисту своїх порушених прав. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Також, перешкодою у реалізації права позивача на спадкування є помилка (описка) допущена в написанні його по-батькові у свідоцтві про народження, згідно з яким він вказаний як ОСОБА_1, а його батько ОСОБА_4.

У відповідності до вимог ст. ст. 256 п. 1 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо такі відносини іншим шляхом встановити неможливо.

У відповідності до п. 7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Той факт, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком та сином підтверджується зокрема довідкою №516 від 06.06.2016 року виданою Верхньобілківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. За таких обставин, вважаємо за необхідне у цій частині позов задовольнити та встановити факт родинних відносин.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач безумовно визнав позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 2 ст. 197, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2., (згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 02.07. 1957 року зазначений, як ОСОБА_1).

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 його батька ОСОБА_4, право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, котре складається з житлового будинку А-1 загальною площею 54,0 кв.м., житловою площею 43,1 кв.м., 1958 року побудови, Б-1 - сараю, В-1 - літньої кухні, Г-1 - вбиральні, К - колодязя, №1 - хвіртки, №2 - воріт, №3, №4 - огорожі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів