Справа № 171/1490/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"21" листопада 2017 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Семенової Н.М.

за участю секретаря Ровної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Комунарський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

В серпні місяці 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, вказуючи, що на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2011 року позивач виплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття. На підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06.09.2016 року позивач виплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 19.09.2016 року. На сьогодні відповідач обтяжений двома виконавчими листам. З нього утримується більше 50 % його доходів на утримання 4 дітей. З березня місяця 2017 року його матеріальний стан погіршився, адже з його заробітної плати відраховують аліменти в розмірі 75%, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Позивач просить зменшити розмір аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів заробітку.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність.

Представник третьої особи Комунарського відділу ДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

На підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2011 року позивач виплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття.

На підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06.09.2016 року позивач сплачує на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Загальний розмір аліментів, який стягується з позивача на користь ОСОБА_2І та ОСОБА_3В становить 75% заробітної плати (25%+50%).

Відповідно до ст.. 128 КЗпП України та ст.. 70 Закону України «Про виконавче провадження», «При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - пятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків».

Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, у судовому засіданні позивачем не наведено жодних доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального або сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Також в рішенні Василівського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2016 по справі № 311/2397/16-ц вказано, що відповідач позовні вимоги визнавав в повному обсязі про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частки заробітку, що буде становить 50% заробітної плати. Визнання відповідачем у зазначеній цивільній справі позовних вимог про стягнення з нього аліментів на дітей в розмірі 1/2 частини його доходу на кожного суд, з урахуванням того, що відповідач знав, що з нього вже стягуються аліменти, розцінює як його згоду і спроможність виплачувати вищевказані суми на утримання дітей.

Як видно з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тією обставиною, що його матеріальне становище змінилося, але відповідно з довідки про утримування аліментів з заробітної плати долученої до матеріалів справ, встановлено, що з березня місяця 2017 року матеріальне становище позивача не погіршилось, а поліпшилось.

Згідно ч.1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Аналогічне розяснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23Постанови «Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3.

При цього, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України розяснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року, ухваленої за результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України).

Суд враховує, що розмір аліментів не повинен бути нижчим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановляючи рішення, суд врахував положення п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно зменшити. Визначаючи розмір аліментів, які будуть стягуватися з позивача, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини доходу позивача, оскільки в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт погіршення матеріального стану позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 208-209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2011 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: м. Василівка, вул. Тополина, буд. 49, Василівського району Запорізької області на користь ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: м. Апостолове, вул. Кільцева, буд. 47, Апостолівського району Дніпропетровської області, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня отримання його копії, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:ОСОБА_8