У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_8, на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2015 року, додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 червня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 24 квітня 2015 року приблизно о 08 годині 30 хвилин по вул. Смілянській навпроти будинку № 129 в м. Черкасах, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_6, та автомобіля «Renault Sandero», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_9, та автомобіля «Daewoo FSO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_7, під керуванням ОСОБА_10

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1, застрахована згідно з страховим полісом серії АІ № 02730356 в товаристві з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».

Вказує про те, що внаслідок ДТП автомобіль «Renault Sandero», державний номерний знак НОМЕР_2, зазнав механічних ушкоджень, чим їй було завдано матеріальних збитків на суму 123 043 грн 87 коп. Страховою компанією виплачено страхове відшкодування в межах передбаченої полісом страхової суми (ліміту відповідальності) у розмірі 50 000 гривень.

На підставі викладеного та змінивши позовні вимоги позивач просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на її користь 60 707 грн 87 коп. вартості відновлювального ремонту, 12 336 грн втрати товарної вартості та 1 000 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 73 043 грн 87 коп., судові витрати за проведення автотоварознавчого дослідження, 1 000 грн та судового збору 740 грн 44 коп., а всього стягнуто 74 784 грн 31 коп.

Додатковим рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 30 червня 2016 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8, просить судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК Україниюридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-933цс16.

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_5, суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що суду не надано належних та допустимих доказів (ст. ст. 10, 60 ЦПК України) на підтвердження того, що ОСОБА_6, керуючи автомобілем, що належить ФОП ОСОБА_5 та перебуваючи з ним у трудових відносинах, заподіяв шкоду позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків. Натомість судом встановлено, що керування автомобілем не входить до трудових обов'язків ОСОБА_6, який в день скоєння ДТП взяв автомобіль для власних потреб, що підтвердили сторони: ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зі ст. 335 ЦПК Українисуд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2015 року, додаткове рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
Л.М. Мазур
О.В. Попович