Справа № 146/966/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

7 серпня 2017 року ОСОБА_1 подала до Томашпільського районного суду даний позов, в якому просить стягнути з відповідача у справі суму боргу за договором позики, судові витрати у справі та моральну шкоду.

Згідно ст.. 121 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розглянувши вказану заяву, суддя дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст..ст. 119, 120 ЦПК України та містить недоліки, без усунення яких провадження у справі не може бути відкрите.

Відповідно ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява повинна містити зазначення доказів, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини. Позивач повинен визначити правові підстави позову (обставини, які мають місце у диспозиції норми матеріального права і мають бути доведені суду) та на підтвердження цих підстав позову повинен надати відповідні докази.

Так, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доказів, що підтверджують кожну обставину, зокрема, посилання на завдану моральну шкоду.

При досліджені позовної заяви, суддею встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості як в іноземній валюті, при цьому ціна позову вказана у доларах США, тоді як не визначена ціна позову в національній валюті та відсутній розрахунок ціни позову з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подання позовної заяви, в зв`язку з чим неможливо перевірити правильність зазначеної ціни позову.

Згідно ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Ціна позову це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. Неправильне визначення ціни позову може призвести до необґрунтованого відкриття провадження у справі або, навпаки, до необґрунтованої відмови у відкритті провадження.

У коментованій статті сформульовано правила визначення ціни позову.

У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Ціну позову визначає позивач у позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обовязковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона покликається.

Невірне визначення ціни позову, що призвело до недоплати судового збору, є недоліком позовної заяви, а тому до неї повинні застосовуватися вимоги, передбачені ст. 121 ЦПК, щодо залишення заяви без руху.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму ВССУ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 «порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Враховуючи, що позивачем ціна позову вказана в іноземній валюті, а саме в доларах США, необхідно зазначити ціну позову з урахуванням офіційного курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України в гривневому еквіваленті на день сплати судового збору.

Так, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно Закону № 1774-VІІІ від 6 грудня 2016 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлений на 2017 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб 1600,00 грн.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає ціну позову 2000 доларів і 5640 гривень, враховуючи судовий збір, та оплачує позовну заяву судовим збором в розмірі 640 гривень.

Отже, позивачу необхідно привести у відповідність ціну позову та вірно сплатити (доплатити) судовий збір.

Оскільки, дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, то згідно ст.121 ч.1 ЦПК України, дану заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачу.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3