Справа № 180/2263/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем Гащук І.І.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача ОСОБА_4, про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на підставі виконавчого листа № АЕ-24, виданого 29.02.2000 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області з ОСОБА_3 на її користь стягувалися аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною 18-річного віку. Їхня донька з 01.09.2016 року навчається у Муніципальній загальноосвітній установі Чулковській середній загальноосвітній школі № 20. 14 рудня 2016 року ОСОБА_4 виповнилося 18 років та з відповідача припиняються стягнення аліментів. Просить суд стягувати щомісячного з ОСОБА_3 на її, ОСОБА_2, користь, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до 23 років, починаючи стягнення з 14 грудня 2016 року.

Позивач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_3 позов визнає частково. Надав суду заперечення відповідача, де зазначено, що він не має постійного місця роботи, має іншу сімю і утримує дружину ОСОБА_6 та її малолітнього сина; його батьки є пенсіонерами, і також потребують фінансової підтримки. Тому через скрутне матеріальне становище він не може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі ? частини заробітку; просить призначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень до закінчення донькою навчання в Чулковській середній загальноосвітній школі №20.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, наведені у позовній заяві доводи, та заперечення відповідача суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи, що згідно копії свідоцтва про народження серія І-КИ № 022905 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно довідки МОУ Чулковська середня загальноосвітня школа №20 від 16 грудня 2016 року № 254, ОСОБА_4 навчається в 11 класі МОУ Чулковської середньої загальноосвітньої школи № 20 селища ім.Тельмана Раменського муніципального району Московської області (а.с.9).

За ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

ОСОБА_4 досягла 18-річного віку, проживає разом з матірю в Російській Федерації, навчається в 11 класі середньої загальноосвітньої школи. Отже, потребує матеріальної допомоги від батьків.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів позивач вказує на те, що відповідач стабільно отримує заробіток, інших дітей на утриманні не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дочці ОСОБА_7 у звязку з її навчанням в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання.

Відповідач в своєму запереченні зазначив, що у звязку зі складною економічною ситуацією в України, складністю працевлаштування, він на даний час не має постійного місця роботи та стабільного доходу. Крім того він знаходиться у шлюбі із ОСОБА_6, утримує її як чоловік дружину разом з її малолітнім сином, якого утримує та виховує як свою дитину; також допомагає своїм літнім батькам, які є пенсіонерами. Тому просить з врахуванням викладеного та ч.2 ст.200 СК України призначити аліменти в твердій грошовій сумі. До заперечення надав копії пенсійних посвідчень своїх батьків (а.с.25), копію свідоцтво про шлюб, укладений 04 вересня 2009 року між ним та ОСОБА_8 (а.с.26), та копію свідоцтво про народження неповнолітнього ОСОБА_9 (а.с.27).

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі Сімейний кодекс України передбачає певні умови, а саме:

- наявність нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК);

- зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків передбачених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сторони не надали доказів того, який саме дохід отримує відповідач: постійний (стабільний) або нерегулярний, мінливий. Тому даний критерій не може бути застосований при визначення виду аліментів.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_10 проживає у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 та її неповнолітнім сином. Разом з тим, відповідач не довів суду того, що його батьки знаходяться на його утриманні і потребують постійної матеріальної допомоги саме з його боку. Також суду не надано доказів, що відповідач постійно підтримує батьків фінансово.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у їх сукупності, зясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд, виходячи з того, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги від батька на час навчання, а відповідач має можливість надавати таку допомогу донці, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, оскільки такий розмір аліментів є обєктивним з огляду на вимоги закону, встановлені на 2016-2017 роки розміри прожиткового мінімуму та фактичні життєві обставини відповідача.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 21 грудня 2016 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у звязку з навчанням, в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 21 грудня 2016 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в сумі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.М.Нанічкіна

Вступну та резолютивну частину рішення суду проголошено в судовому засіданні 02 лютого 2017 року. Повний текст рішення виготовлено 08 лютого 2017 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна