Справа №477/2508/16-ц 13.11.2017 13.11.2017 13.11.2017
Провадження №22-ц/784/2257/17
Справа №477/2508/16-ц
Провадження № 22ц/784/2257/17р. Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_1
категорія 59 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 листопада 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Галущенка О.І.,

суддів: Лисенка П.П.

ОСОБА_3

із секретарем

судового засідання ОСОБА_4

з участю:

відповідачки - ОСОБА_5

представників:

позивача - ОСОБА_6

відповідачки - ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області ( далі - Інгульське обєднане УПФУ м. Миколаєва) на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.09. 2017 р. за

позовом

Управління Пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Жовтневому районі Миколаївської області до ОСОБА_5 про стягнення надміру виплаченої пенсії,

встановила:

23 грудня 2016 р. УПФУ звернулося з позовом до ОСОБА_5 про стягнення надміру виплаченої пенсії.

Позивач зазначав, що при призначенні відповідачці пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 р.) відповідно до п «б» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон № 1788-XII) та п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ( далі Закон № 1058), були враховані довідки ДТС «Дубки» від 01.09.2009 р. № 3 та від 01.12.2009 р. № 25, які підтверджували факт та характер роботи ОСОБА_5, необхідної для призначення пільгової пенсії а також те, що заявниця за період з жовтня 1986 р. по грудень 1991 р. не перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Внаслідок цього пільговий стаж ОСОБА_5 для призначення пільгової пенсії був зарахований у подвійному розмірі.

Актом зустрічної перевірки пільгового характеру роботи від 24.12.2013 р. було виявлено, що в дійсності ОСОБА_5 за період з 15 вересня 1988 р. по 21.07. 1991 р. перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, а за таких обставин пільговий стаж для призначення пенсії безпідставно зарахований їй у подвійному розмірі внаслідок чого переплачено за період з грудня 2009 р. по грудень 2013 р включно 51418 грн.88 коп.

Посилаючись на те, що відповідачка відмовляється добровільно повертати кошти, позивач просив суд стягнути зазначену суму надмірно виплаченої пенсії.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.09. 2017 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Інгульське обєднане УПФУ м. Миколаєва, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіряючи законність та обгрунтованність рішення в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів того, що відповідачка вчинила дії, які розцінюються як зловживання та які є підставою для відшкодування нею безпідставно отриманих пенсійних виплат.

Але з такими висновками суду погодитися неможливо, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам справи, суперечать наданим доказам та вимогам закону.

Так, пунктом «б» ст.13 Закону № 1788-XII та пунктом 2 розділу ХV Закону № 1058 визначено, що право на пенсійне забезпечення мають особи, які повний робочий день працювали на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, посад і показників, жінки після досягнення 50 років при стажі роботи не менше 20 років, з яких не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до рішення територіального органу Пенсійного фонду України від 06.11.2009 р. ОСОБА_5 призначена пенсія на пільгових умовах на підставі довідки, складеної посадовою особою ДТС «Дубки» 01.09.2009 р. № 3, яка підтверджувала факт роботи необхідної для призначення пільгової пенсії та з урахуванням довідки цієї ж Установи від 01.12.2009 р. № 25, яка підтверджувала той факт, що заявниця за період з жовтня 1986 р. по грудень 1991 р. не перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Внаслідок цього пільговий стаж ОСОБА_5 для призначення пільгової пенсії був зарахований у подвійному розмірі.

Актом зустрічної перевірки пільгового характеру роботи від 24.12.2013 р. було виявлено, що в дійсності ОСОБА_5 за період з 15 вересня 1988 р. по 20.07. 1991 р. перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, а за таких обставин пільговий стаж для призначення пенсії безпідставно зарахований їй у подвійному розмірі внаслідок чого переплачено за період з 05 вересня 2009 р. по грудень 2013 р включно 51418 грн.88 коп.

25.12.2013 р. пенсійним органом було прийняте рішення про припинення виплати пенсії, як призначеної безпідставно за відсутності достатнього пільгового стажу.

Зазначене рішення є чинним та на час розгляду справи не скасоване.

З наявних у справі даних пенсійної справи, зокрема: заяви ОСОБА_5 від 03.09.2009 р.( а.с. 15) вбачається, що вона зобовязалась своєчасно повідомляти пенсійний орган про обставини, що можуть вплинути на її пенсійне забезпечення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2014 р. встановлено факт безпосереднього надання особисто ОСОБА_5 до пенсійного органу довідки від 01.12.2009 р. № 25 з недостовірними даними про неперебування її у відпустці за період з 06.10.1986 р. по31.12.1991 р.

З розрахунку переплати, подання ДТС «Дубки» від 01.09.2009 р. про призначення пенсії, акту зустрічної перевірки ДТС «Дубки», довідки змісту № 25 від 01.12.2009 р. вбачається, що переплата сталася внаслідок зловживання ОСОБА_5, яка особисто надала зазначену довідку та всупереч особистому зобовязанню не повідомила пенсійний орган про недостовірність її змісту щодо неперебування у відпустці за період, який входить до пільгового стажу.

Оскільки суд цих обставин не врахував та не дав належної оцінки наведеним доказам, то висновки рішення про відмову у задоволенні позову не можуть вважатися законними та обґрунтованими.

Встановлене, відповідно до приписів ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про задоволення позову.

Ухвалюючи нове рішення колегія суддів виходить з таких вимог закону та встановлених фактів.

Згідно зі ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Такий же обовязок покладається на пенсіонера за вимогами постанови правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення для призначення( перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України № 1058-ІV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Рішенням №6 від 25.12.2013 р. територіального органу Пенсійного фонду прийняте рішення про припинення виплати пенсії, як призначеної безпідставно за відсутності достатнього пільгового стажу.

Зазначене рішення є чинним та на час розгляду справи не скасоване.

Розмір безпідставно отриманих внаслідок зловживання збоку пенсіонера, пенсійних виплат склав 51418 грн.88 коп.

Отримані кошти в розумінні положень ст..102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є шкодою, завданою пенсійному фонду, яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі, оскільки обставин, які впливають на розмір відшкодування підчас судового розгляду не встановлено.

Підстав для застосування позовної давності не вбачається, оскільки до суду позивач звернувся в межах перебігу строку позовної давності з дня проведення зустрічної перевірки за актом від 24.12.2013 р. та виявлення факту завдання шкоди.

Встановлене свідчить про обґрунтованість позову, що є підставою для його задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Інгульського обєднаного УПФУ м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.09. 2017 р. скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Інгульського обєднаного УПФУ м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області безпідставно отриманих пенсійних виплат у розмірі 51418 грн. 88 коп. та на користь держави 1157 грн.52 коп. на відшкодування судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: П.П. Лисенко

ОСОБА_3