_________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6961/17
Провадження № 2/520/7942/17
УХВАЛА

28.08.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника відповідача ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 15.06.2017 року надав до Київського районного суду міста Одеси позовну заяву до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просить суд визнати за ним ОСОБА_2 право власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 21.06.2017 року на підставі вищевказаної позовної заяви відкрито провадження по справі та призначено до попереднього судового засідання.

04.08.2017 року до суду надійшли заперечення від представника відповідача ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради проти задоволення позову ОСОБА_2, в яких представник заявив заяву про залишення позову без розгляджу, оскільки в ОСОБА_1 районному суді міста Одеси на розгляді перебувають дві справи №520/4546/17 та за №520/5687/17 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради в попереднє судове засідання не зявився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином.

Позивач ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви, посилаючись на те, що підстави позову в кожній справі різні, а саме, що в цій справі він посилається на існування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №35286251 від 22.05.2017 року, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_4, а в інших цивільних справах за його позов ним зроблені посилання на інші рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, тому позивач вважає, що у вказаних цивільних справах зовсім різні підстави позову.

Судом було ухвалено провести розгляд заяви представника відповідача ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про залишення позову без розгляду в попередньому судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

Суд зазначає, що в цій справі позивачем заявлені вимоги до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання за ОСОБА_2 право власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року.

Позивач ОСОБА_2 в обґрунтування позовних вимог у позові посилається на те, що 27.03.1992 року його мати - ОСОБА_3, згідно договору купівлі-продажу придбала у виконавчого комітету ОСОБА_1 районної ради народних депутатів м. Одеси 6/25 частин будинковолодіння № 34 по вулиці Довгій в місті Одесі. 21 травня 2000 року ОСОБА_3, померла. ОСОБА_2 зазначив, що він за власні кошти її поховав на цвинтарі «Північному», в подальшому придбав і встановив їй надмогильну споруду - пам'ятник з огорожею. Позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження від 16 жовтня 2000 року він - ОСОБА_2 є єдиним сином померлої ОСОБА_3, який в свою чергу доглядав за своєю матірю, лікував її, постійно знаходився біля неї, а одразу після її смерті фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. У 2000 році, як зазначено позивачем, він відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), у встановлений законом шестимісячний термін звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3, але нотаріус безпідставно відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як зазначено позивачем, спадкові відносини після смерті його матері виникли у 2000 році, і тому врегульовані Цивільним кодексом України у редакції 1963 року. У звязку з викладеним, позивач посилається на те, що він є спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_3, яка його не обмежувала у спадкових правах заповітом. На підставі викладеного позивач вважає, що йомув порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 належать 6/25 частин домоволодіння № 34 по вулиці Довгій в місті Одесі, які відповідно до даних КП ОМБТІ та РОН належали померлій ОСОБА_3, і на які жоден зі спадкоємців ніколи не претендував, та не приймав визначених законом заходів щодо прийняття спадщини. Також позивачем зазначено, що він, як власник вищеназваного будинковолодіння, одержав всі необхідні правовстановлюючі документи на належні його померлій матері 6/25 частини будинковолодіння № 34 по вулиці Довгій в місті Одесі, і звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію на його ім'я зазначених 6/25 частин будинковолодіння, проте державним реєстратором йому ОСОБА_2 було з надуманих підстав відмовлено в реєстрації права власності на спадкове майно.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 вже неодноразово звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, на підставі яких відкриті провадження у справах, а саме:

- 18.04.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій позивач просить суд визнати за ним ОСОБА_2 право власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року. Справа №520/4546/17 на підставі вищевказаного позову була розподілена судді Калашніковій О.І., якою 19.04.2017 року постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі та призначено даті і час проведення судового засідання;

- 17.05.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій позивач просить суд визнати за ним ОСОБА_2 право власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року. Справа №520/5687/17 на підставі вищевказаного позову була розподілена судді Васильків О.В., якою 19.05.2017 року постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі та призначено даті і час проведення судового засідання;

- 07.08.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій позивач просить суд визнати за ним ОСОБА_2 право власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року. Справа №520/9212/17 на підставі вищевказаного позову була розподілена судді Васильків О.В., якою 11.08.2017 року постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі та призначено даті і час проведення судового засідання.

Оглянувши вказані цивільні справи, судом встановлено, що в усіх цивільних справах: позивач - ОСОБА_2, відповідач - ОСОБА_1 районна адміністрація Одеської міської ради, вимоги заявлені про визнання за ОСОБА_2 право власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року, та посилається на ті ж обставини та зазначенні посилання, як в цій справі.

Щодо посилань позивача ОСОБА_2 на різні підстави позову, суд вважає їх безпідставними, з наступних підстав.

Так, крім вищевказаних посилань позивача в обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_2 в цій справі №520/6961/17 посилається на існування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №35286251 від 22.05.2017 року, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_4, яким ОСОБА_2 відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння №34, що розташоване в місті Одесі по вулиці Довгій. Також у вказаному рішенні ОСОБА_2 повідомлено, що у разі смерті субєкта права, до органу державної реєстрації подаються документи, що свідчать про оформлення спадщини після померлого (свідоцтво про право на спадщину, рішення суду), а також розяснено право на оскарження цього рішення (а.с.3).

Оглянувши вказані наявні в ОСОБА_1 районному суді міста Одеси цивільні справи №520/4546/17, №520/5687/17, №520/9212/17, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання за ОСОБА_2 права власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року, судом встановлено, що:

- у справі №520/4546/17 ОСОБА_2 здійснено посилання на існування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №34618480 від 04.04.2017 року, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_5, яким ОСОБА_2 відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння №34, що розташоване в місті Одесі по вулиці Довгій;

- у справі №520/5687/17 ОСОБА_2 здійснено посилання на існування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №35067372 від 05.05.2017 року, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_6, яким ОСОБА_2 відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння №34, що розташоване в місті Одесі по вулиці Довгій;

- у справі №520/9212/17 ОСОБА_2 здійснено посилання на існування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №36389349 від 31.07.2017 року, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_7, яким ОСОБА_2 відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння №34, що розташоване в місті Одесі по вулиці Довгій.

Так, дійсно крім вищевказаних посилань позивача в обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_2 в усіх вищевказаних цивільних справах посилається на існування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, які різні за датами прийняття, винесені за кожним зверненням позивача, ідентичні за змістом, та якими йому відмовлено саме у державній реєстрації права власності на будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі.

Однак, суд не погоджується з доводами позивача, що в усіх цивільних справах різні підстави позову, оскільки лише зазначення існування рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у відношенні того ж самого нерухомого майна, не може слугувати різною підставою позову.

Згідно із нормами цивільного процесуального права, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстави позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов'язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов'язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Варто зазначити, що підставою позову не може вважатись посилання позивача на певні норми матеріального права. Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року № 5 зазначив, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, наведені в позовній заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом необхідно керуватись під час вирішення спору.

Крім того, поряд із предметом і підставою позову виділяють окремий елемент позову - його зміст.

Під змістом позову розуміють вид (спосіб) судового захисту, що прямо передбачається законом (наприклад, ст. 16 Цивільного кодексу України), з яким позивач звертається до суду. Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права й інтересу, а в ч. 2 ст. 16 ЦК України, визначив орієнтовний перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Таким чином, предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач; підстава позову - те, чим позивач обґрунтовує свої вимоги; зміст позову - це спосіб захисту порушеного права.

Таке ж розуміння елементів позову закріплюється на рівні судової практики, зокрема, у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року № 5.

В усіх вищевказаних цивільних справах, ОСОБА_2 зазначено лише існування та винесення державним реєстратором вказаних рішень, які різняться за датами прийняття.

ОСОБА_2 жодним чином не зазначено, яким чином вказані рішення державних реєстраторів підтверджують та обґрунтовують його вимоги про визнання за ним права власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року, або яким чином вказані рішення зумовлюють певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин, які стосуються предмета позову в цій справі.

У жодній з вказаних цивільних справ позивачем не заявлені вимоги щодо оскарження вказаних рішень державних реєстраторів та не зроблено посилання, що саме підтверджує наявність цих рішень.

Одночасно позивач зазначає в усіх цивільних справах, що він не згоден з вказаними рішеннями державних реєстраторів ДП «Центр обслуговування громадян», однак позови позивачем подані до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року, зовсім з інших підстав, які ідентичні в усіх цивільних справах.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що зазначення лише існування нового рішення державного реєстратора: яким позивачем не обґрунтовується жодним чином його вимоги; на яке позивач не посилається, як на доказ який підтверджує його посилання в обґрунтування вимог; стосовно якого позивачем не заявлені вимоги; та взагалі яке не відноситься до підстав позову, не є іншою підставою обґрунтування вимог в цих справах.

Судом встановлено, що в ОСОБА_1 районному суді міста Одеси перебувають чотири цивільні справи: №520/4546/17, №520/5687/17, №520/9212/17, № 520/6961/17, між тими самими сторонами: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 районною адміністрацією Одеської міської ради, про той самий предмет: визнання за ОСОБА_2 права власності на 6/25 частин будинковолодіння №34 по вулиці Довгій в місті Одесі в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 21.05.2000 року, з тих самих підстав зазначених вище.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

При викладених обставинах, оскільки судом встановлено, що в ОСОБА_1 районному суді міста Одеси вже наявні три справи, провадження в яких відкрито та які перебувають на розгляді, в яких спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає, що провадження в цій справі у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 207 ч.1 п.4 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особи, які не були присутні у судовому засідання протягом пяти днів з дня отримання ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.