АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/ 9212/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Войтенко Ю.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 р.

в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «СП «Партнер» до ОСОБА_1, ОСОБА_3

про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства

«СП «Партнер»

про визнання договору недійсним

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 р. частково задоволено позов ПрАТ «СП «Партнер» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СП «Партнер» суму заборгованості в розмірі 2 400 грн., інфляційних витрат - 290,40 грн., пені - 6354,25 грн. та судові витрати в розмірі 689 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СП «Партнер» суму заборгованості в розмірі 2 250 грн., інфляційних витрат - 24,75 грн. та судові витрати в розмірі 689 грн.; в задоволені зустрічного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 р. та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі та задовольнити зустрічні позовні вимоги, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації від 22.06.1999 р. №846 «Про прийняття в експлуатацію об'єктів комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва», затверджений акт державної приймальної комісії від 29.05.1999 р. про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 58 машиномісць ні дільниці № 35 ж/м Біличі, XIII мкр. вул.Уборевича, 27-а та їх експлуатацію покладено на позивача.

Рішенням Київської міської ради від 18.03.2004 р. №125/1335 про відведення позивачу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 58 автомобілів на вул. Командарма Уборевича, 27-а та розпорядженнм Ленінградської районної держадміністрації від 22.06.1999 р. № 846 Про затвердження Акта державної комісії від 29.05.99 р. про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 58 машиномісць на вул. Уборевича, 27-а, покладено їх експлуатацію на позивача, а також присвоєно поштову адресу напівпідземним гаражам по вул. Уборевича, 27-а.

Власникам транспортних засобів, які приймали участь в фінансуванні будівництва були надані документи для оформлення права власності на передане в користування гаражне приміщення у напівпідземних гаражах позивача, та укладений з ними договір на експлуатацію та обслуговування, в тому числі, з ОСОБА_1 було укладено договір №732 від 09.12.2005 р. на експлуатацію та обслуговування.

Відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами договору № 732 від 09.12.2005 року на експлуатацію та обслуговування позивач бере на себе обов'язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника в гаражі №20, встановленого на земельній ділянці відведеній позивачу по вул. Уборевича, 27-а, а автовласник, тобто відповідачка, бере на себе зобов'язання вчасно вносити щомісячні внески за охорону та на експлуатаційні витрати визначені на основі собівартості утримання машино-місця відповідно до умов п.2.3 договору № 732 від 09.12.2005 р.

Таким чином, кожна із сторін, уклавши вказаний вище договір № 732 від 09.12.2005 р., взяла на себе зобов'язання, а саме: позивач - зберігати автомобіль, що належить автовласнику - відповідачу в гаражі №20 з виконанням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження автомобіля, а відповідачка - оплатити вартість в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором.

Згідно до ст. 977 ЦК України за договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також і на відносини між гаражно-будівельним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом.

Згідно ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Власник такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. До витрат, які здійснює ПрАТ СП "Партнер" відносяться витрати на електроенергію, вивіз сміття, електрообладнання, ремонтно- будівельні роботи, обов'язкові платежі та податки.

Згідно п. 3.1. укладеного договору № 732 від 09.12.2005 р. на експлуатацію та обслуговування відповідач зобов'язаний не пізніше 10 числа кожного місяця вносити грошові внески на експлуатаційні витрати на основі щомісячних визначених позивачем розрахунків, у відповідності до п. 2.3. даного договору має право змінювати внески, з врахуванням змін в нормативній базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок земельного і комунального податку, росту цін на матеріали та ремонт у тому числі проведення державної індексації доходів, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони.

Згідно п. 6.7. Закону України "Про ціни та ціноутворення", яким встановлюються вільні ціни і тарифи на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів. Інформація про зміни тарифів у напівпідземному гаражі надається у відповідності до припису п. 7. Правил зберігання транспортного засобу на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 115 за місцем надання послуг.

Згідно п. 4.1. договору у випадку затримки оплати зі сторони відповідача, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5 % від суми затриманого платежу за кожний день прострочення.

Так судом встановлено, що 29.11.2016 р. ОСОБА_1 на підставі договору дарування подарувала гаражний бокс №20 громадянці ОСОБА_3, повідомивши про це позивача.

Договір між позивачем та ОСОБА_3 було укладено 09.12.2005 р., заборгованість за договором утворилась лише з 01.01.2015 р., що свідчить про добровільну сплату платежів в період з 09.12.2005 року по 01.01.2015 р.

Тому суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність позовних вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ СП "Партнер" суми заборгованості в розмірі 2 400,00 грн.; інфляційних витрат - 290,40грн.

Щодо стягнення пені, то відповідно до ст.256, 258 ЦК України, враховуючи, що пеня стягується за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду, заяву представника відповідачки про стягнення про застосування строку позовної давності, - суд обгрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 в цій частині в сумі 6354,25 грн.

В частині позовних вимог до ОСОБА_3, яка також користується гаражним боксом, який знаходиться у її приватній власності, то суд також правильно вважав, що відповідно до умов договору за нею рахується заборгованість по оплаті на суму 2 250 грн. та інфляційних витрат на суму 24,75 грн., які підлягають стягненню з неї на користь позивача.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, умови укладеного між сторонами договору на експлуатацію та обслуговування мають виконуватись належним чином.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення первісного позову.

Також, щодо зустрічного позову про визнання договору недійсним відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки, вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Тому, суд першої інстанцій обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.06.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :