Суддя Горчакова О. І.
Справа № 644/6450/16-ц
Провадження № 2/644/833/17
06 березня 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Горчакової О.І.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1
позивач ОСОБА_2 - не прибув, представника позивача ОСОБА_3
відповідач: ОСОБА_4 - не прибув, представник відповідача ОСОБА_5 не прибув;
розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_6 « Про стягнення інфляційних збитків та процентів»,
До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов ( т. 1 а.с. 1- 25).
Позивач з урахуванням уточненням прохає стягнути з ОСОБА_4 інфляційних збитки у розмірі - 61 498 грн. 88 коп.; три проценти річних у розмірі 5 160 грн. 61 грн.; проценти за користування чужими грошима у розмірі 40 505 грн. 64 коп., а всього 107 164 грн. 13 коп.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 листопада 2011 року між Позивачем - ОСОБА_2 та ОСОБА_6, був укладений договір позики, відповідно до якого Відповідачу було позичено -72 500 грн. 00 коп., які на той час становили еквівалент 8 970, 00 доларів США.
Ні підтвердження у кладення зазначеного договору позики Відповідач в той же день, тобто 09 листопада 2011 року, видав Позивачу складену власноруч відповідну розписку.
ОСОБА_7, вказав про те, що пунктом 2 договору позики від 09.11.2011 року передбачено, що позичальник зобовязався повернути отриману в борг суму до 24.09.2013 року. Проте на даний час ОСОБА_6 до теперішнього часу сума боргу не була повернута.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 березня 2015 року було частково задоволені позовні вимоги до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та збитків та стягнуто на користь ОСОБА_2 72 500 грн. боргу за договором позики та 2145 грн. 21 коп., 3% річних від простроченої суми боргу. Додатковим рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 03 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 інфляційні нарахування у розмірі 12 662 грн. 96 коп.

16 липня 2015 року рішенням Апеляційного суду Харківської області, рішення суду першої інстанції було скасовано та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

06 квітня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 липня 2015 року, скасовано, справа передана до нового розгляду до суду апеляційної інстанції.

21 липня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Харківської області, рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в від 13 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_6, боргу за договором позики у розмірі 72 500 грн. 00 коп., трьох процентів річних у розмір 2 145грн. 21 коп. Зазначеною ухвалою також було залишено без змін, додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_6, інфляційних нарахувань у розмірі - 12 662 грн. 92 коп.

До теперішнього часу рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 березня 2015 року та додаткове рішення від 03 квітня 2015 року відповідачем не виконано.

Ухвалою суду від 10 серпня 2016 року провадження у зазначеній справі відкрито.

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічно викладеним у позові. Вказала, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 було частково задоволені позовні вимоги до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та збитків та стягнуто на користь ОСОБА_2 72 500 грн. боргу за договором позики та 2145 грн. 21 коп., 3% річних від простроченої суми боргу. Додатковим рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 03 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 інфляційні нарахування у розмірі 12 662 грн. 96 коп. До теперішнього часу рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 березня 2015 року та додаткове рішення від 03 квітня 2015 року відповідачем не виконано.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Правом участі представника у судовому засіданні не скористався.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом установлено:

09 листопада 2011 року між Позивачем - ОСОБА_2 та ОСОБА_6, був укладений договір позики, відповідно до якого Відповідачу було позичено -72 500 грн. 00 коп., які на той час становили еквівалент 8 970, 00 доларів США. Ні підтвердження у кладення зазначеного договору позики Відповідач, 09 листопада 2011 року, видав відповідну розписку.

Пунктом 2 договору позики від 09.11.2011 року передбачено, що позичальник зобовязався повернути отриману в борг суму до 24.09.2013 року.

Установлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 13 березня 2015 року було частково задоволені позовні вимоги до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та збитків та стягнуто на користь ОСОБА_2 72 500 грн. боргу за договором позики та 2145 грн. 21 коп., 3% річних від простроченої суми боргу. Додатковим рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 03 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 інфляційні нарахування у розмірі 12 662 грн. 96 коп. ( т. 1 а.с. 9-13).

16 липня 2015 року рішенням Апеляційного суду Харківської області, рішення суду першої інстанції було скасовано та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (т. 1 а.с. 14-18).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 квітня 2016 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 липня 2015 року, скасовано, справа передана до нового розгляду до суду апеляційної інстанції (т. 1 а.с. 19-22).

21 липня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Харківської області, рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в від 13 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_6, боргу за договором позики у розмірі 72 500 грн. 00 коп., трьох процентів річних у розмір 2 145грн. 21 коп. Зазначеною ухвалою також було залишено без змін, додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2015 року про стягнення з ОСОБА_6, інфляційних нарахувань у розмірі - 12 662 грн. 92 коп.( т. 1 а.с. 23-25).

Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які він вважає достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Стаття 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1048. ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Згідно з статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України передбачено, що, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Установлено, що сума процентів за користування Відповідачем коштами Позивача на підставі ст. 1048 ЦК України, складає 40 505 грн. 64 коп., сума трьох процентів річних від простроченої поверненням суми боргу, належна до стягнення з Відповідача на користь Позивача складає 5 160 грн. 61 коп. та збитки у розмірі 61 498 грн. 88 коп.. З урахуванням викладених вище обставин, загальна сума боргу Відповідача перед Позивачем складатиме результат від складення отриманих за результатами здійснених розрахунків сум збільшеної на три проценти річних та процентів за користування Відповідачем позикою на рівні облікової ставки НБУ: 61 498 грн. 88 коп. (інфляційні збитки за користування коштами) + 5 160 грн. 61 коп. (три проценти річних від суми боргу відповідно до ст. 625 ЦК України) + 40 505 грн. 64 коп. (проценти за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ згідно ст. 1048 ЦК України) ( Отже, загальний розмір належних до стягнення з Відповідача на користь Позивача за цим Позовом складає 107 164 грн. 13 коп..

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1071 грн. 64 коп., слід стягнути на користь ОСОБА_2 з відповідача.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 546, 549, 611, 625, 1046, 1048 - 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 «Про стягнення інфляційних збитків та процентів » - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, паспорт серії МК № 563776 виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 18.09.1997, проживаючого за адресою: м. Харків Салтівське шосе АДРЕСА_1, загальний розмір належних до стягнення - 107 164 грн. 13 коп. ( ста семи тисяч ста шести десяти чотирьох гривень 13 коп..) який складається з: інфляційних збитки у розмірі - 61 498 грн. 88 коп. (шістдесят однієї тисячі чотирьохсот девяносто восьми гривень 88 коп.); три проценти річних у розмірі 5 160 грн. 61 грн.(пяти тисяч ста шести десяти гривень 61 коп.); проценти за користування чужими грошима у розмірі 40 505 грн. 64 коп. (сорока тисяч пятсот пяти гривень 64 коп.).

Стягнути ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, паспорт серії МК № 563776 виданий Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 18.09.1997, проживаючого за адресою: м. Харків Салтівське шосе АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 1071 грн. 64 коп. (однієї тисячі сімдесяти однієї гривні 64 коп.)

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Орджонікідзевським районним судом міста Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі проголошення короткого рішення право на оскарження наступає із дня отримання повного рішення.

Суддя: О.І. Горчакова