Справа № 588/747/17
№ провадження 2/588/438/17
23.08.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тростянці цивільну справу за позовомПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд стягнути із відповідача всю суму заборгованості за договором та стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позову.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 36).
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце проведення судових засідань. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (частина 1 статті 625 ЦК України).
Судом установлено, що 28.07.2009 року сторони уклали договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 5700,00 грн. у вигляді установленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява від 28.07.2009 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» складає між відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.13 зворотній бік).
Відповідно до пункту 2.1.1.12.6 на боргові зобовязання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки з розрахунком 365/366 календарних днів на рік (а.с. 23).
Згідно пункту 2.1.1.3.3. Клієнт доручає банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених клієнтом або його довіреними особами операцій відповідно до правил міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг визначену тарифами банку при настанні термінів платежів (а.с. 28 зворотній бік).
Згідно з п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежу, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настанні строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку (а.с. 28 зворотній бік).
Відповідно до п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору (а.с. 20).
Відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобовязань.
Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено.
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 1239,34 грн., суд виходить з таких мотивів.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Відповідно до 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору (а.с. 20 зворотній бік).
Згідно з пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення боргових зобовязань на суму від 100 гривень, клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів, пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом (а.с. 23).
Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду пеня нараховується за прострочення зобовязань, яка розраховується як пеня (1) + пеня (2) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховуються 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. і більше. (а.с. 14).
Позивачем у складі заборгованості нараховано 6569,68 грн. пені.
При цьому позивачем також одночасно нараховано 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 739,34 грн. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів.
Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню та штраф за одне й те саме правопорушення.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що неустойка у вигляді штрафу стягненню не підлягає.
Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
Керуючись вимогами статей 88, 209, 214-215, 224 ЦПК України, суд
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» 1476 (одну тисячу чотириста сімдесят шість) грн. 80 коп. компенсації судового збору за подання позовної заяви.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В. Щербаченко