Справа № 307/2386/17
Провадження № 2/307/1405/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

при секретарі Плиска Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 20.03.2017 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 20474.85 грв. з ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ"Приватбанк".

Відповідно до вимог ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Відповідно до абзацу 3 п.п 3.1. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Із змісту виконавчого напису вбачається, що період за який проводиться стягнення складає пять років вісім місяців три дні, що грубо порушує вищезазначені норми.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а ч. 1 ст. 257 цього Кодексу передбачено, що загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. 258 ЦК України).

Отже, на момент видачі виконавчого напису щодо суми заборгованості слід було застосувати позовну давність в три роки, а щодо заборгованості зі сплати пені та штрафу один рік.

Таким чином, на момент видачі виконавчого напису між сторонами зобовязання існував спір, що виключає можливість його видачі.

Згідно пункту 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р.

Виконавчий напис від 20.03.2017 р. вчинено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на копії заяви-анкети про приєднання умов та правил надання банківських послуг до ПАТ КБ "Приватбанк". Банком не подано кредитний договір, а отже вчинення виконавчого напису на таких документах є грубим порушення вказаного Порядку і Закону.

Просить визнати виконавчий напис нотаріуса ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Позивач надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник ПАТ "КБ"Приватбанк" у судове засідання не зявився. Надав суду заперечення, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає.

Відповідно до кредитного договору № б/н від 28.05.2011 р. ОСОБА_1 отримав кредит в порядку та на умовах визначених договором.

Жодним судовим рішенням не встановлено недійсність вказаного правочину, на підставі якого було вчинено виконавчий напис.

Позивач не спростував наявність кредитного договору та заборгованості за ним.

При вчиненні виконавчого напису на нотаріуса покладається обовязок перевірити наявність документів вказаних у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а не перевіряти безспірність заборгованості та встановлювати права й обовязки учасників правовідносин.

Відповідно до ст. 599 УК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Твердження позивача стосовно пропуску трирічного строку позовної давності з моменту настання права вимоги щодо погашення заборгованості є необґрунтованим та безпідставним.

28.05.2011 р. позивач уклав з банком кредитний договір № б/н, згідно якого йому було видано кредитну картку "Універсальну", № 810179, кінцевий термін дії якої кінець травня 2016 року.

Дана обставина стверджується довідкою від 23.10.20017 р.

Таким чином, вважає, що строк позовної давності слід відраховувати починаючи з 01.07.2016 р. і такий спливатиме 01.07.2019 р. Виконавчий напис вчинено 20.03.2017 р., тобто в межах строку позовної давності.

Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та представник третьої особи без самостійних вимог Тячівський РВ ДВС у судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ "КБ" Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, який складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, на підставі якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк вважає, що станом на 17.03.2017 р. за ОСОБА_3 рахується заборгованість у сумі 17474.85 грв., що складається із залишку заборгованості за кредитом у сумі 2779.79 грв., суми заборгованості по відсотках у сумі 13862.92 грв. та штрафу у сумі 832.14 грв.

20.03.2017 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис № 2071, за яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" грошові кошти у сумі 20474.85 грв.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат", постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1127 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р., входять кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктами 3.1.-3.5. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено та знайшло своє підтвердження в судовому засіданні те, що надана банком нотаріусу виписка з рахунку боржника ОСОБА_3 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, заборгованості по відсотках, штрафу, штрафних відсотків та простроченої заборгованості, не є безспірною.

Отже, вчиняючи виконавчий напис по кредитному договору укладеному між позивачем та ПАТ КБ "Приватбанк" приватний нотаріус допустив порушення вимог закону, тобто стягнув із ОСОБА_1 суму яка не є безспірною.

За таких обставин суд вважає, що дана обставина є підставою для задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати 320 грв.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257 ЦК, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1., 3.2.-3.4. Інструкції порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 20.03.2017 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, що зареєстрований в реєстрі за № 2071, яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі сімнадцять тисяч чотириста сімдесят чотири гривні 85 коп. із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк".

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по триста двадцять гривень судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Гримут В.І.