АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-4364/09 Головуючий суддя І інстанції Наумова С. М.
Провадження № 22-ц/790/5457/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: на дії ВДВС
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубного Р.М., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 червня 2009 року позов ВАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 279-КЕК-07 від 06.11.2007 року еквівалент 8552,16 доларів США, що за курсом, встановленим НБУ 22.06.2009 року складає 65140,09 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» витрати зі сплати державного мита у сумі 658,52 грн. і витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 30 грн.

Встановлено термін повного погашення заборгованості за кредитом та відсотками за кредитним договором № 279-КЕК-07 від 06.11.2007 року, що укладено між ОСОБА_2, та ВАТ «Кредитпромбанк», - 25 березня 2009 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 220 грн.

11 липня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2016 року заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2016 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду 1 інстанції.

У липні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно.

В обґрунтування своєї заяви посилались на те, що Дзержинським районним судом м. Харкова 22.06.2009 року ухвалено рішення про стягнення суми боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк», згідно кредитного договору № 279-КЕК-07 від 06.11.2007 року у розмірі 65140,09 грн.

У Московському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по вищезазначеній справі про стягнення суми боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в розмірі 65140,09 грн.

У звязку з тим, що 20 травня 2013 року укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «Кредитпромбанк» та Публічним ПАТ «Дельта Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №1134, право вимоги по кредитним договорам № 279-КЕК-07 від 06.11.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Кредитпромбанк» перейшло до ПАТ «Дельта Банк». Тому заявник просить замінити сторону виконавчого провадження ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Замінено стягувача ВАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні за виконавчим листом по справі № 2-4364/09 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2 вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, Зазначає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимог (договір цесії) не є правонаступництвом. Звертає увагу на те, що право вимоги вже було реалізоване і виконавче провадження вже було відкрито, суд не повинен проводити заміну сторони у виконавчому провадженні на підставі договору цесії, оскільки єдиною можливістю заміни сторони у виконавчому провадженні є правонаступництво, а договір відступлення права вимоги не є правонаступництвом.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Дзержинським районним судом м. Харкова 22.06.2009 року ухвалено рішення про стягнення суми боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк», згідно кредитного договору № 279-КЕК-07 від 06.11.2007 року у розмірі 65140,09 грн.

У Московському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по вищезазначеній справі.

20 травня 2013 року укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «Кредитпромбанк» та Публічним ПАТ «Дельта Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №1134, право вимоги по кредитним договорам № 279-КЕК-07 від 06.11.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Кредитпромбанк» перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична чи юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

У зв'язку зі заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, вірно застосував вищезазначені положення закону та обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) має наслідком процесуальне правонаступництво і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», за яким Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України дає висновки про віднесення операцій до того чи іншого виду фінансових послуг було прийнято Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03 квітня 2009 року «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг».

П. п. 2 п. 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03 квітня 2009 року «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» операцію щодо набуття відступленого права грошової вимоги до боржників-суб'єктів господарювання віднесено до фінансової послуги факторингу (набуття відступленого права грошової вимоги до боржників-суб'єктів господарювання є фінансовою послугою факторингу, а не будь-якою іншою фінансовою послугою).

Поняття «факторингу» не обмежується, а доповнюється вчиненням операцій з фінансовими активами, що визначені п. 1 вказаного розпорядження.

Враховуючи викладене, розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03 квітня 2009 року «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» не встановлювало вимог, які мали бути додержані сторонами договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року при його вчиненні.

Пункт 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231 виключено на підставі розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, № 352 від 06 лютого 2014 року.

Отже, закон не обмежує передачу прав кредитора у зобов'язанні за договором факторингу категорією боржників, право вимоги до яких відступається за цим договором, такі доводи апелянта є помилковими.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді С.С. Кругова

ОСОБА_5