провадження 2-з/201/345/2017
УХВАЛА

08 листопада 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним, заборону вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 листопада 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: ПН ДМНО ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним, заборону вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

Представником позивача 06 листопада 2017 року до суду було подано заяву про забезпечення позову в якій він просить суд накласти арешт та заборону на відчуження квартири № 1а будинку № 5 по вул. Гоголя, в м. Дніпропетровську, загальною площею 67,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого 01, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа, тому позивач вважає, що необхідно вжити вищевказані заходи забезпечення позову.

У частині 2 статті 151 ЦПК України вказано, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову в ній не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, які зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, також в заяві не зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме: згідно ч. 3 ст. 210 ЦПК України якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено вимоги до виконавчого документа (ухвала суду) та зазначено, що у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків), місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Крім того слід зазначити, що до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання зазначеної заяви відповідно до п. п. 13 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, вважаю необхідним вказану заяву повернути, оскільки вона була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 151, ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним, заборону вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя