Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/4224/13-ц
У Х В А Л А

08.02.2017 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., при секретарі Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІДЕА КАПІТАЛ» на дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІДЕА КАПІТАЛ» звернулося в суд зі скаргою на дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, згідно якої просить суд: визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови від 22.11.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві незаконними; скасувати постанову від 22.11.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесену в рамках виконавчого провадження № 51157059; зобов'язати державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 51157059 та здійснити всі необхідні дії в межах виконавчого провадження № 51157059 з метою своєчасного та повного виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2014 року по справі № 299/4224/13-ц, зокрема, але не виключно: здійснити повторну перевірку майнового стану боржника ОСОБА_2, отримати інформацію від Личаківського ВП ГУНП у Львівській області про результати розшуку боржника ОСОБА_2

Головний державний виконавець Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 надіслав до суду письмове заперечення проти скарги, де зазначає, що доводи скаржника є безпідставними, оскільки 20.05.2016 року, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 299/4224/13-ц від 22.01.2015 року Виноградівського районного суду Закарпатської області щодо стягнення солідарно з ТОВ «Домен Україна», ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІДЕА КАПІТАЛ» заборгованості на загальну суму 1870351,36 грн., копії якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. 30.05.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відповідне обтяження до реєстру заборон відчуження майна. Згідно отриманої інформації ДПС України встановлено, що відкритими рахунками боржник не володіє, інформація про можливі джерела отримання доходів відсутня. Транспортними засобами, спецтехнікою та обєктами нерухомого майна боржник не володіє, що стверджується інформацією реєструючих органів. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18.08.2016 року боржника оголошено у розшук. 21.09.2016 року в приміщені Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області у боржника відібрано пояснення з приводу не виконання рішення суду, згідно якого боржник заборгованість визнає, однак погашати таку не має змоги через важкий матеріальний стан, відсутність постійного місця отримання доходів. Було повторно здійснено перевірку майнового стану боржника та встановлено відсутність майна і відкритих банківських рахунків. Вказує, що листом від 21.09.2016 року № В-3/460 Личаківський ВП повідомлений про минування потреби у розшуку боржника ОСОБА_3, а отримання окремого повідомлення від органу, що здійснює розшук боржника законодавством не передбачено. З метою уникнення порушення прав стягувача у виконавчому провадженні, державним виконавцем постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві від 22.11.2016 року розяснено право повторного предявлення до виконання виконавчого документа. У задоволенні скарги просить відмовити в повному обсязі.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить суд такі задовольнити.

Головний державний виконавець Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 в судове засідання також не зявилися, причини неявки суду не повідомили, тому скаргу розглянуто у їх відсутності.

Дослідивши подану скаргу, заперечення, матеріали цивільної справи № 299/4224/13-ц, суд дійшов до наступного висновку.

На виконанні у Личаківського відділу ДВС м. Львів ГТУ у Львівській області перебувало виконавче провадження ВП 51157059 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Виноградівським районним судом Закарпатської області 22.01.2015 року на виконання заочного рішення даного суду по справі 299/4224/13-ц від 26.12.2014 року про солідарне стягнення з ТОВ «Домен Україна», ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІДЕА КАПІТАЛ» заборгованості на загальну суму 1870351,36 грн.

Виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа було відкрито згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2016 року.

22.11.2016 року головним державним виконавцем Личаківського відділу ДВС м. Львів ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

У даній постанові зазначено, що при здійсненні виконавчого провадження встановлено, що відкритими рахунками боржник не володіє, інформація про можливі джерела отримання доходів у ПФУ та ДПС України відсутня. Транспортні засоби та спецтехніка за боржником не зареєстровані. З адреси: м. Львів, Винники, вул. Ціолковського, 38 боржник вибув 15.12.2015 року по розірванню договору, що стверджується інформацією ДМС України у Львівській області. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова № 461/7480/15-к від 03.07.2015 року, боржник обмежений у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівькій області. Нерухомим майном боржник на праві власності не володіє, що стверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності а нерухоме майно. Ухвалою Личаківського районого суду м. Львова №463/3510/16-ц від 18.08.2016 року боржника оголошено у розшук. 21.09.2016 року в приміщені Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області у боржника відібрано пояснення з приводу не виконання рішення суду. З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та внесено відповідні обтяження до реєстру заборон відчуження майна. Заходи вжитті державним виконавцем, щодо розшуку іншого майна боржника виявилися безрезультативними. Виконавчий документ повертається без виконання з правом повторного пред'явлення.

З даною постановою стягувач не погоджується та вважає дії головного державного виконавця щодо винесення окаржуваної постанови незаконними, оскільки постанова з порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, який діяв на момент здійснення виконавчого провадження № 51157059 та вчинення державним виконавцем виконавчих дій, та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції від 22 грудня 2015 року), виконавче провадження не проведено в повному обсязі, а саме:

- не було направлено запити до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - з метою перевірки права власності на цінні папери;

- не було отримано відомості про наявність/відсутність частки у боржника ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства, підприємства, організації;

- повторні запити для перевірки майнового стану боржника не здійснювалися, інформація про майновий стан боржника, вказана у Постанові про повернення виконавчого документа від 22.11.2016 року, не є актуальною.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ст.1 Закону України "Про державну виконавчу службу", державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, який діяв на момент здійснення виконавчого провадження ( далі - Закон України «Про виконавче провадження»), примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Окрім того, відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

До того ж, згідно з п.3 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених Законом.

Відповідно до ч.2 п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суд встановив, що головним державним виконавцем не було направлено запити до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, не було отримано відомості про наявність/відсутність частки у боржника ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства, підприємства, організації. Повторні запити для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем не надсилались.

За нормами ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

В даному випадку, при здійсненні виконавчого провадження головним державним виконавцем не були виконані зазначені вище вимоги законодавства, не дотримано загального принципу права, норм Закону України «Про виконавче провадження» та норм спеціальних актів, зокрема Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в редакції від 22 грудня 2015 року), що дає достатні підстави вважати дії головного державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.11.2016 року такими, які не ґрунтуються на законі.

За таких обставин, постанова про про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.11.2016 року не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Також, у відповідності до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд вважає за необхідним задовольнити скаргу в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 22.11.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві незаконними.

Скасувати постанову державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 від 22.11.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, винесену в рамках виконавчого провадження ВП 51157059.

Зобов'язати державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 винести постанову про відновлення виконавчого провадження ВП 51157059 та здійснити всі необхідні дії з метою своєчасного та повного виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2014 року по справі № 299/4224/13-ц, зокрема, але не виключно: здійснити повторну перевірку майнового стану боржника ОСОБА_2, отримати інформацію від Личаківського ВП ГУНП у Львівській області про результати розшуку боржника ОСОБА_2

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_4