РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б. Г., при секретарі - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, вказавши, що 27 липня 2016 року позивач надала відповідачу на умовах позики 62 500 грн. з обов'язком повернення до 31 жовтня 2016 року, про що свідчить договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Бахарєвою Ю.Ф. Так як відповідач добровільно кошти не повернув, просить стягнути з останнього заборгованість за договором позики в сумі 62 500 грн., 1 147,54 грн. 3% річних, 5 708,72 грн. - інфляційні та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 27.07.2016 року надала відповідачу на умовах позики 62 500 грн. з обов'язком повернення до 31 жовтня 2016 року, про що свідчить договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Бахарєвою Ю.Ф. Дані обставини підтверджуються договором позики грошей, який ніким не оспорений і не визнаний недійсним.

Строк виконання зобов'язання настав 31 жовтня 2016 року, однак своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідач ОСОБА_2 не виконав, до теперішнього часу борг не повернув, доказів іншого суду не надано.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманням відсотків за період прострочення виконання грошового зобовязання.

З огляду на те, що відповідач не виконує зобов'язання по оплаті в повному обсязі на користь позивача суми заборгованості, суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся з вимогою про стягнення індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми заборгованості і приймає розрахунок, наданий позивачем.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 62 500 грн., 3% річних - 1 147,54 грн., інфляційні в розмірі 5 708,72 грн. та судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 62 500 грн. боргу, 3 % річних - 1 147,54 грн., інфляційні в розмірі 5 708,72 грн. та судовий збір в сумі 684, 78 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: