Справа№592/9243/17
Провадження №2/592/2391/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі: судді Фоменко І.М., за участю секретаря Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи: ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, який разом з представником підтримала в судовому засіданні, і мотивує тим, що їй - ОСОБА_1 на праві власності належить 2/3 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 та її сину ОСОБА_6 належить 1/3 частина зазначеної квартири. У квартирі зареєстровані ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_5. У квітні 2016 року відповідач ОСОБА_4 з дитиною припинили проживати у спірній квартирі, забрали меблі, предмети побуту, особисті речі та речі дитини та виїхала на постійне місце проживання у м. Гадяч Полтавської області, до своїх батьків. З того часу подружне життя та спільне проживання між її сином ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_4 було припинено, за рішенням Гадяцького райсуду Полтавської області від 20.12.2016 року шлюб між ними було розірвано.

З квітня 2016 року, ОСОБА_4 до м. Суми, до спірної квартири не приїздила, житлом не цікавилась, на прохання знятися з реєстрації з квартири в добровільному порядку не реагує.

Відповідачка у вищезгаданій квартирі не проживає тривалий час, тобто більш ніж рік без поважних причин, ніяких перешкод у користуванні житлом їй не чинилося, до цього часу в квартирі відсутні належні їй предмети першої необхідності та особисті речі або меблі, які вона забрала з собою, також не виконує обов"язків по сплаті за комунальні послуги.

В зв"язку з тим, що відповідачка прописана разом з малолітньою донькою за вищезазначеною адресою, але протягом тривалого часу не користуються квартирою, а вона є пенсіонеркою та отримує незначний розмір пенсії, коли оплата за комунальні послуги підвищується, які нараховуються на відповідача та дитину, просить визнати ОСОБА_4 та дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившими право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, про що є її розписка в отриманні рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, про час та місце розгляду справи, про причининеявки суд не повідомила, що дає суду можливість розглянути справу без її участі.

На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає необхідним вирішити справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вирішуючи питання про визнання втратившим право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_5 малолттньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 суд позбавить її місця проживання, у якому вона зареєстрована, тому при винесенні рішення просить не порушувати права малолітньої дитини та при вирішенні спору покладалася на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою та мешкає в квартирі АДРЕСА_5. Наприкінці квітня 2016 року, вона особисто бачила, як ОСОБА_4 разом зі своїми батьками виносили з квартири НОМЕР_1 мебли та особисті речі, біля під"їзду стояв автомобіль, куди речі завантажувалися. На прохання сусідки ОСОБА_1, вона заходила до квартири після від"їзду ОСОБА_4 та кімната була пуста, без речей. Більше вона не бачила, щоб ОСОБА_4 разом з дитиною мешкала в квартирі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що наприкінці квітня 2016 року, їй зателефонувала її двоюрідна сестра лапенко тетяна та повідомила, що її невістка разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5, переїхала мешкати до своєї мами в м. Гадяч, де має трьої кімнатну квартиру. Вона приходила у квартиру АДРЕСА_3 та бачила, що речей зовсім немає, залишили старий стул, інші речі були забрані. З того часу ОСОБА_4 розірвала шлюб з ОСОБА_6 та не приїздила до м. Суми.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, думку третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, а 1/3 частини вказаної квартири належить її сину - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14.08.1998 року та рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.07.2008 року (а.с.6-8).

ОСОБА_6 з 31.07.2015 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4. У подружжя народилась донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.12.2016 року по справі №526/2278/16 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, актовий запис № 680, було розірвано, рішення набрало законної сили 21.01.2017 року (а.с.20).

Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.07.2017 року, наданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» СМР, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, до складу сім'ї/зареєстрованих входять: ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5).

Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Однак, відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

З матеріалів справи вбачається, що до Гадяцького районного суду Полтавської області 28.10.2016 року звернулась ОСОБА_4 з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, де місцем фактичного проживання вказала АДРЕСА_4, а також вказала, що спільно проживала з відповідачем ОСОБА_6 до березня 2016 року. До позовної заяви була надана довідка виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 28.10.2016 року про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає в АДРЕСА_4. Склад сім"ї її донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за даною адресою проживають без реєстрації.

Також в резолютивній частині заочного рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.12.2016 року зазначено, що неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити проживати з матір"ю ОСОБА_4.

На час розгляду справи, відповідач ОСОБА_4 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишаються бути зареєстрованими у АДРЕСА_5, але в квартирі не проживає більше року, має інше постійне місце мешкання за межами м. Суми, в м. Гадяч Полтавської області у своїх батьків, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає.

Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за нею права користування житлом, відповідач ОСОБА_4 суду не надала.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи зареєстрованими в житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_1, не проживають у спірному приміщенні понад встановлений законодавством річний термін без поважних причин, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, та ніякої домовленості ніж нею та власником житла не було встановлено, що свідчить про втрату нею інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому суд вважає необхідним, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, задовольнити.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 29, 319, 321, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57- 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 та неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко