Справа № 136/1857/16-ц Провадження № 22-ц/772/2724/2017Головуючий в суді першої інстанції Кривенко Д. Т.
Категорія 23Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Сала Т.Б.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 26.09.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ Держгеокадастру у Липовецькому районі, про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2016 року позивач звернувся в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки, площею 3,0977 га, що розташована на території Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, згідно Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 25.10.2004 року. Зазначив, що 05.01.2005 року між ним та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років без чіткого визначення дати його закінчення. 14.08.2007 року вищевказаний договір був зареєстрований в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №4. Позивачем зазначено, що не бажаючи в подальшому продовжувати дію даного договору, він звернувся заздалегідь до відповідача із письмовою вимогою про повернення йому земельної ділянки, однак йому було повідомлено про існування додаткової угоди до даного договору, згідно якої строк дії договору оренди землі було визначено у 20 років. Вважаючи, що вказаний правочин ним не підписувався, що вказує на відсутність його волевиявлення та настання правових наслідків за ним, доручень з даного приводу нікому він не давав, у зв'язку із чим було порушено його права, а тому просив визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі за №32 від 05.01.2005 року, укладену між ним та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро», що зареєстрована в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №40 від 05.08.2010 року та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 26.09.2017 року позов задоволено.

Визнано недійсною додаткову угоду до договору оренди землі за №32 від 05.01.2005 року (без зазначення дати її укладення), зареєстровану в Липовецькому відділі Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» за №40 від 05.08.2010 року, укладену між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс Агро».

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

В судовому засіданні представник ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність і законність та обґрунтованість рішення суду.

Представник відділу Держгеокадастру у Липовецькому районі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що підпис в укладеній додатковій угоді до договору оренди виконано не ОСОБА_2, а іншою особою, тобто відсутнє волевиявлення особи на укладення договору, при цьому строк позовної давності позивачем не пропущено.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,0977 га, що розташована на території Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1.

05.01.2005 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» було укладено договір оренди землі №32, строком на 10 років, який 14.08.2007 року зареєстрований у Вінницькій філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №7.

Крім того, в матеріалах справи наявна додаткова угода до договору оренди землі №32 від 05.01.2005 року (реєстраційний №7), умовами якої передбачено внесення змін до договору щодо строку його дії та розміру орендної плати, яка була зареєстрована 05.08.2010 року у Вінницькій філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №40.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2, з посиланням на вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України, заявлено вимогу про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, оскільки підпис на додатковій угоді вчинено не орендодавцем, а іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також, усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зі змісту оскаржуваної додаткової угоди до договору вбачається, що підпис орендодавця вчинено іншою особою, що підтверджується висновком експертів Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 16.03.2017 року №192/193/17-21: 1) Підпис від імені ОСОБА_2 на додатковій угоді до договору оренди землі №32 від 05.01.2005 року (без зазначення дати її укладення), зареєстрованої в Липовецькому відділі ДП «Центр ДЗК» за №40 від 05.08.2010 року, виконаний рукописним способом, без попередньої технічної підготовки і технічних засобів; 2 ) Підпис від імені ОСОБА_2 на додатковій угоді до договору оренди землі №32 від 05.01.2005 року (без зазначення дати її укладення), зареєстрованої в Липовецькому відділі ДП «Центр ДЗК» за №40 від 05.08.2010 року, - виконаний не самим ОСОБА_3, а іншою особою.

Крім того, із висновку повторної судово-почеркознавчої та технічної експертизи від 09.06.2017 року №2338/2339/16-21 вбачається, що: 1) Підпис від імені ОСОБА_2 на додатковій угоді до договору оренди землі №32 від 05.01.2005 року (без зазначення дати її укладення), зареєстрованої в Липовецькому відділі ДП «Центр ДЗК» за №40 від 05.08.2010 року, виконаний рукописним способом, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів; 2 ) Підпис від імені ОСОБА_2 на додатковій угоді до договору оренди землі №32 від 05.01.2005 року (без зазначення дати її укладення), зареєстрованої в Липовецькому відділі ДП «Центр ДЗК» за №40 від 05.08.2010 року, - виконаний не самим ОСОБА_3, а іншою особою.

Наведені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною.

Викладені в апеляційній скарзі твердження про необхідність застосування строку позовної давності, з посиланням на те, що позивачу було відомо про порушення свого права при зверненні до ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» щодо повернення земельної ділянки, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дані твердження ґрунтуються виключно на припущеннях і крім того, доводам представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, було надано відповідну правову оцінку при розгляді справи в суді першої інстанції.

Також, безпідставними є посилання на те, що висновки експертів не відповідають вимогам законодавства, оскільки представником ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» не наведено відповідних підстав для визнання наявних у справі висновків експерта необґрунтованими та неправильними, при цьому експертами зроблено однозначні висновки, що додаткову угоду до договору оренди землі було підписано не власником земельної ділянки, а іншою особою, тобто було відсутнє волевиявлення ОСОБА_2 на укладення оскаржуваної додаткової угоди.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 26.09.2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ Т.Б. Сало

Згідно з оригіналом: