УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

28.11.2017 року в провадження Богунського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним.

28.11.2017 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації житлового будинку №10-в з належними до будинку надвірними будівлями (огорожа, гараж) по провулку 4-му Першотравневому у м.Житомирі, власники якого є ОСОБА_1, до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь- який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку №10-в з належними до будинку надвірними будівлями (огорожа, гараж) по провулку 4-му Першотравневому у м.Житомирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши дану заяву та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 4 ст. 151 ЦПК визначено, що за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Разом з тим, аналізуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову встановлено, що причиною її звернення до суду із даною завою не є запобігання порушенню її права інтелектуальної власності, а отже, звернення до суду із заявою про забезпечення позову виникає після відкриття провадження у справі у сторони, яка бере участь у справі на будь які стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У провадженні Богунського районного суду м. Житомира відсутня на розгляді цивільна справа в межах якої необхідно здійснити заходи забезпечення позову з можливістю в подальшому належно виконати рішення суду, оскільки провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним на час подання заяви про забезпечення позову не відкрито.

Згідно з ч. 1ст. 152 ЦПК одним із видом забезпечення позову є - накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням наданих доказів на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, заявником не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано доказів, які мають підтвердити необхідність вжиття негайних заходів щодо накладення арешту на майно, в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтованих пояснень заявника щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду справи, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України,На підставі викладеного та керуючись статями 151-153, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним відмовити.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я