Справа № 626/2374/16-ц
Провадження № 2/626/121/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2017 року

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про захист права власності,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноградського районного суду Харківської області 27 грудня 2016 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист права власності. В своїх вимогах позивач просить: усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_3 з будинку по вул. 19 Вересня,16 в м.Красноград Харківської області; вселити її до спірного будинку; зобов"язати ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу в користуванні будинком і передати ключі та документи.

До початку судового розгляду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів шляхом витребування у приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу ОСОБА_4 довідки про вчинення нотаріальних дій стосовно осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла 07.11.2015 року, та чи видано таким особам свідоцтво про право на спадщину.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до переконання, що заяву слід залишити без руху.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Згідно з вимогами ст.134 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. П.п.4.1 ч.2 ст.4 вищевказаного Закону, визначено, ставку судового збору за заявою про забезпечення доказів для фізичної особи в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Судом встановлено, що до заяви про забезпечення доказів відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів не долучено.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву(заяву) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на вищезазначене вважаю, що заяву позивача про забезпечення доказів у відповідності до ч. 1 ст.121 ЦПК України слід залишити без руху та надати строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 133-134 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз"яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя