Пров. №2/766/2932/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20.01.2017

Херсонський міський суд Херсонської області:

головуючий суддя - Гаврилов Д.В.,

секретар - Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради - орган опіки і піклування Дніпровського району м. Херсона, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась із наведеним вище позовом, мотивуючи його тим, що сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 2012 року сторони не проживають разом, син проживає разом з матір'ю, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, у вихованні дитини участі не приймає, не піклується про здоров'я, його фізичний та моральний розвиток, чим фактично ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини (актовий запис № 948), сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень позивача та з матеріалів справи вбачається, що дитина мешкає з позивачем. З 10.08.2013 року між позивачем та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, її теперішній чоловік займається вихованням сина, дитина називає його своїм батьком, проживають однією сім'єю, разом сприяють розвитку та творчих здібностей дитини, чоловік утримує дитину на належному рівні. Відповідач протягом тривалого часу вихованням дитини та утриманням не займається, сина долею не переймається.

Зазначене підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що відповідач є його сином та заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки бажає спілкуватись з дитиною. На теперішній час працює в Польщі та останній раз бачився з сином восени 2015 року.

Заслуханий в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_8 пояснив, що на даний час проживає з мамою та татом (яким вважає ОСОБА_4.) однією сім'єю. З ОСОБА_2 в останні раз спілкувався рік тому. На минулий день народження ОСОБА_2 подарував йому мобільний телефон. Проти спілкування з ОСОБА_2 не проти.

Відповідно акту обстеження службою у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради умов проживання позивача, за адресою: АДРЕСА_1, вона має усі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дитини.

Виконавчий комітет Дніпровської районної у місті Херсоні ради - орган опіки та піклування Дніпровського району м. Херсона направив до суду висновок від 07.12.2016 року № 2-49/2312 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно вимог ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Верховний Суд України у Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 р. вказав, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею, при розгляді справи проявив байдужу позицію, не направив до суду будь-яких заперечень проти позову, а тому суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 166 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 157, 224-226, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно його сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяД. В. Гаврилов