08.11.2017 Єдиний унікальний номер 205/6484/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/6484/17-ц
2/205/1696/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, у якому просить визнати недійним заповіт від 27.10.2014р., складений та підписаний від імені ОСОБА_5, 22.10.1947р.н., на нотаріальному бланку НАЕ № 897413, посвідчений приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 1624. Позовна заява мотивована тим, що померла не підписувала та не мала на меті складання вищевказаного заповіту, окрім того не могла його скласти за станом здоровя.

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, натомість матеріали справи містять від неї заперечення на позов, у яких вона, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, просить суд відмовити у його задоволенні.

ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, проте матеріали справи містять від неї заяву про розгляд справи за її відсутності.

Друга ДДНК явку свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Звертаючись до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, позивач посилається на те, що померла 26.12.2014р. ОСОБА_5 не мала на меті складання заповіту, посвідченого 27.10.2014р. приватним нотаріусом дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 1624. Окрім того, її стан здоровя не дозволяв їй самостійно його прочитати та підписати.

Відповідно до висновку Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 6306-16 від 10.04.2017р. рукописні записи «Заповіт мною прочитано в голос і підписано власноручно в 12 год. ОСОБА_5І.» та підпис від імені ОСОБА_5 в другому примірнику заповіту від імені ОСОБА_5, що посвідчений 27.10.2014р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 1624, виконані самою ОСОБА_5 (а.с.166-129).

Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вказаному позивач не надав жодного доказу на підтвердження обставин, на які він посилається. Натомість у матеріалах справи наявна також власноручно написана ОСОБА_5 заява, у якій вона просить приватного нотаріуса ОСОБА_3 посвідчити вдома спірний заповіт (а.с.169).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач всупереч ст.60 ЦПК України не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позову судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.10-11, 59-60, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6