Справа № 308/2291/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Мацунича М.В.,

з участю секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_2, звернувшись 07.08.2015 до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (доньки позивачки) про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, поширила у цій заяві недостовірну інформацію, яка шкодить честі, гідності і діловій репутації доньки позивачки ОСОБА_3 та самої позивачки, як власнику квартири, перешкоджає продажу квартири за адекватною ринковою ціною, завдає ОСОБА_1 моральної шкоди.

Також позивачка зазначала, що на ряді сайтів нерухомості з'явилися оголошення, які компрометують позивачку та її доньку, як господарів квартири у АДРЕСА_1, однак довести причетність ОСОБА_2 до їх написання вона не може.

Представник позивача - ОСОБА_4 - в судовому засіданні суду першої інстанції зменшила позовні вимоги й остаточно просила суд зобов'язати відповідачку спростувати розповсюджену нею інформацію, яку вона виклала у своїй позовній заяві від 07.08.2015 таким же чином, яким ця інформація була поширена, та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.11.2016, з врахуванням ухвали від 05.12.2016 про виправлення описки, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На це рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Апелянт та її представник в судове засідання не з'явились. ОСОБА_1 надіслала на адресу апеляційного суду заяву, в якій просила справу розглянути справу без її участі.

Відповідач також не з'явилась в судове засідання. В запереченнях на апеляційну скаргу просила розгляд справи провести без її участі, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Судова колегія, відповідно до ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 197, ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя (ст. 271 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. В інтересах малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх фізичних осіб, які за віком або за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійснюють батьки (усиновлювачі), опікуни, піклувальники.

Згідно ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Крім того, пунктом 4 частини другої статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 07.08.2015 відповідачка ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (доньки позивачки) про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, у якій зокрема зазначено наступне висловлювання: «Поширена неправдива стосовно мене (ОСОБА_2.) інформація відповідачкою (ОСОБА_3.) підтверджується ще її письмовими заявами в усі правоохоронні органи для того, щоб уникнути відповідальності за свої дійсно шахрайські дії: відповідачка ніде не працює, а тому з метою «легкого шляху заробляння грошей» виступає в ролі продавця квартири яку «продає зразу - чи по черзі різним покупцям» - отримуючи від кожного покупця по 1 тисячі Доларів США завдатку. Через обумовлений час по давно «відпрацьованій схемі» відповідачка робить покупця винним у невиконанні вимог попереднього Договору - і не повертає завдаток. Тобто, відповідачка є самою реальною шахрайкою і з цього приводу в судовому засіданні під присягою нададуть свідчення нотаріуси та обмануті продавці».

На обґрунтування свого позову ОСОБА_1 вказувала, що вищенаведена інформація є недостовірною, спричиняє шкоду честі, гідності і діловій репутації доньки позивачки ОСОБА_3 та самій позивачці, завдає ОСОБА_1 моральної шкоди.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України особа має право звернутися до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Таким чином, якщо права, за захистом яких звернулася особа, їй не належать, така особа є неналежним позивачем і позов її до задоволення не підлягає.

Поширення неправдивої інформації стосовно членів сім'ї фізичної особи повинно порушувати особисті немайнові права саме тієї фізичної особи, яка звертається до суду за захистом своїх прав, а не права членів її сім'ї.

Проте, зі змісту наведеної у позовній заяві ОСОБА_2 інформації вбачається, що вона не містить будь-яких відомостей щодо ОСОБА_1, а стосується ОСОБА_3 (доньки позивачки) - відповідача у іншій цивільній справі № 308/9536/15-ц, якій належать особисті немайнові права та котра взмозі вільно, на власний розсуд розпоряджатися ними та здійснювати їх захист самостійно.

Із пред'явленого у справі позову слідує, що ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та прав своєї доньки. Належних і допустимих доказів щодо наявності повноважень у ОСОБА_1 на здійснення представництва в суді інтересів ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) позивачем не надано. Натомість ОСОБА_3 у даному процесі була представником позивачки, що підтверджується наявною в матеріалах справи довіреністю (а.с.68).

Крім цього, як роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою пред'явленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом.

Твердження, вказані у позовній заяві ОСОБА_2, не можуть бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони стосувалися пред'явленого нею позову - викладено обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, висвітлено правову позицію позивача щодо факту поширення недостовірної інформації та недобросовісності дій відповідача ОСОБА_3 при її розповсюдженні, ставлення позивача до її вчинку.

За таких обставин, у порушення вимог процесуального законодавства позивач не довела обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог, не довела факту поширення відповідачем недостовірної інформації та що внаслідок цього було порушено її особисті немайнові права.

Таким чином, із висновком місцевого суду про недоведеність позову ОСОБА_1 слід погодитися. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України, є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча: Судді: