УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Михайлівського району електричних мереж до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі - ВАТ «Запоріжжяобленерго») в особі Михайлівського району електричних мереж (далі - Михайлівський РЕМ) звернулося до суду з указаним позовом, у якому зазначало, що 10 листопада 2013 року при проведенні перевірки будинку АДРЕСА_1, у якому проживає ОСОБА_4, був виявлений факт порушення останнім Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), шляхом зміни схеми обліку. Підключення було здійснено прихованим способом відкритою проводкою, чим порушені ПКЕЕН. По факту виявленого порушення працівниками Михайлівського РЕМ було складено акт № 00134109 від 10 листопада 2013 року, який за заявою ОСОБА_4 від 11 листопада 2013 року переглядався на засіданні комісії, за результатами якого прийнято рішення про причетність споживача до вказаного порушення, що зафіксовано в протоколі № 160 від 11 листопада 2013 року.

На підставі акта № 00134109 від 10 листопада 2013 року був складений розрахунок, який було проведено згідно з пп. «а» п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562 зі змінами, згідно з яким сума недооблікованої електроенергії склала 21 333 грн 94 коп. Період розрахунку завданих збитків становить з 22 липня по 10 листопада 2013 року. 11 листопада 2013 року відповідачем отримано повідомлення про розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, для оплати, однак на даний час таку оплату відповідачем здійснено частково. 12 листопада 2013 року відповідач визнав заборгованість та підписав угоду про визнання боргу А-00027, а також 17 грудня 2013 року оплатив перший платіж на суму 5 тис. грн.

18 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Михайлівського РЕМ із заявою про реструктуризацію заборгованості по акту № 00134109 від 10 листопада 2013 року на 12 місяців. При цьому, відповідачем було підписано угоду про визнання боргу А-00028 від 18 грудня 2013 року та угоду про порядок погашення боргу А-00028 від 18 грудня 2013 року.

Однак, в порушення умов зазначених угод відповідач оплату боргу не здійснює, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті суми за безпідставно набуту споживчу електричну енергію в розмірі 16 333 грн 94 коп., а також судові витрати.

Заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Михайлівського РЕМ заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, набутих без достатньої правової підстави, в розмірі 16 333 грн 94 коп. та судовий збір у сумі 243 грн 60 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 10 липня 2013 року працівниками Михайлівського РЕМ за адресою: АДРЕСА_1, у якому проживає ОСОБА_4, був виявлений факт порушення останнім ПКЕЕН, що виразилось у зміні схеми обліку, а саме: ввідний провід на фазі С встановлений в клему № 9, а загрузочний провід в клему лічильника № 7, що призвело до неправильного обліку електроенергії. Підключення здійснено прихованим способом відкритою проводкою. Вказане порушення було зафіксовано фотозйомкою.

10 листопада 2013 року по факту виявленого порушення працівниками Михайлівського РЕМ було складено акт № 00134109 про порушення ПКЕЕН, який за заявою ОСОБА_4 від 11 листопада 2013 року переглядався на засіданні комісії, за результатами якого прийнято рішення про причетність споживача до вказаного порушення, що зафіксовано в протоколі № 160 від 11 листопада 2013 року.

На підставі акта № 00134109 від 10 листопада 2013 року був складений розрахунок, який було проведено згідно з п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562 зі змінами, згідно з яким сума недооблікованої електроенергії склала 21 333 грн 94 коп. Період розрахунку завданих збитків становить з 22 липня по 10 листопада 2013 року (112 днів).

12 листопада 2013 року відповідач визнав заборгованість та підписав угоду про визнання боргу А-00027, а також 17 грудня 2013 року оплатив перший платіж на суму 5 тис. грн.

18 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Михайлівського РЕМ із заявою про реструктуризацію заборгованості по акту № 00134109 від 10 листопада 2013 року на 12 місяців. При цьому, відповідачем було підписано угоду про визнання боргу А-00028 від 18 грудня 2013 року та угоду про порядок погашення боргу А-00028 від 18 грудня 2013 року.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що у порушення умов зазначених угод про визнання боргу та встановленого порядку його погашення відповідач оплату боргу не здійснює, що стало підставою для звернення позивача до суду з указаним позовом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку (ст. 27 вказаного Закону, п. 48 ПКЕЕН).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що відповідач несе відповідальність за зміну схеми обліку, що призвело до без облікового використання електроенергії; відсутність своєї вини він не довів, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Доказів в обґрунтування своїх вимог щодо неправомірності дій працівників Михайлівський РЕМ при складанні акта № 00134109 від 10 листопада 2013 року та невідповідності дійсності викладених у ньому відомостей, відповідачем не надано.

Крім того, рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 1 липня 2014 року у справі № 321/140/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 серпня 2014 року, було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної неправомірними діями працівників Михайлівських РЕМ. У цій справі були предметом перевірки доводи ОСОБА_4 про відсутність в його діях порушення ПКЕЕН, зазначених в акті № 0013419 від 10 листопада 2013 року, а також щодо безпідставності застосування положень Методики обчислення розміру відшкодування збитків, і ці доводи визнані судами безпідставними та необґрунтованими (а. с. 95-102, т. 1).

Інші доводи касаційної скарги висновку судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, в основному стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

І.М.Завгородня

В.М.Коротун