Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1590/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.08.2017 Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Кіселика С. А.,

суддів :Письменного О.А., Черненка В.В.,

За участю секретаря судового засідання Бодопрост М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2017 року, за заявою заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в Кіровоградській області в інтересах держави в особі Данилово-Балківської сільської ради Благовіщенського району про визнаня відумерлою спадщини, яка залишились після смерті ОСОБА_3, та передачу її у власність Данилово-Балківської територіальної громади Благовіщенського району Кіровоградської області,

ВСТАНОВИЛА :

Заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури звернувся до суду з заявою в інтересах держави в особі Данилово-Балківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області про визнання відумерлою спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 та передачу її у власність Данилово-Балківській територіальній громаді Благовіщенського району Кіровоградської області. У заяві зазначив, що на території Данилово-Балківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області проживав ОСОБА_3, який 21.08.2013 року помер. ОСОБА_3 мав на праві приватної власності земельну ділянку, розміром 4,05 га, що підтверджується державним актом серії 1V-КР №002411. Згідно довідки від 07.11.2016 року в.о. начальника відділу Держгеокадастру в Ульяновському районі вартість середньої частки паю по Даниловобалківській сільській раді становить 134 566 грн. 39 коп. Від дня смерті ОСОБА_3 минуло більше 3 років. Відповідно до довідки Благовіщенської районної державної нотаріальної контори від 07.11.2016 року №884/01-16, після смерті ОСОБА_3, у Благовіщенській ДНК спадкова справа не заведена. Заявник просив суд визнати відумерлою спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, який помер, 21.08.2013 року, а саме земельну ділянку вартістю 134 566 грн. 39 коп, площею 4.05 га, що розташована на території Даниловобалківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2016 року заяву задоволено та визнано відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 21.08.2013 року, яка складається із земельної ділянки вартістю 134 566.39 грн., площею 4.05 га, згідно державного акту серії 1V-КР №002411, що розташована на території Данилово-Балківської сільської ради, та передано вказану вище земельну ділянку у власність територіальної громади Данилово-Балківської сільської ради Благовіщенського району, Кіровоградської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову, в звязку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, апелянта, його представника, які підтримали апеляційну скаргу та представника позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на території Данилово-Балківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області проживав ОСОБА_3, який 21.08.2013 року помер. ОСОБА_3 мав на праві приватної власності земельну ділянку, розміром 4,05 га, що підтверджується державним актом серії 1V-КР №002411. Згідно довідки від 07.11.2016 року в.о. начальника відділу Держгеокадастру в Ульяновському районі вартість середньої частки паю по Даниловобалківській сільській раді становить 134 566 грн. 39 коп. Від дня смерті ОСОБА_3 минуло більше 3 років. Відповідно до довідки Благовіщенської районної державної нотаріальної контори від 07.11.2016 року №884/01-16, після смерті ОСОБА_3, у Благовіщенській ДНК спадкова справа не заведена.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що спадщина є відумерлою, оскільки після смерті спадкодавця спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Колегією суддів встановлено, що 21.08.2013 року помер ОСОБА_3, який ОСОБА_2 доводився дідом. За життя, ОСОБА_4, на праві приватної власності, мав земельну ділянку № 122 розміром 4,05 га, яка розташована на території Даниловобалківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Спадкоємцем померлого була його дочка - ОСОБА_5 Олексієвна, яка на день смерті проживала разом із ОСОБА_3 і є матірю апелянта. 30.08.2016 року ОСОБА_5 померла. За життя, остання, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, до нотаріальної контори не зверталась. Натомість, восени 2016 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 діти ОСОБА_5, звернулись до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2016 року позов ОСОБА_6 та ОСОБА_2 задоволено та визначено останнім додатковий строк у два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Відповідно до вимог ч.1 ст.1277 ЦК України суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 стаття 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 8 листопада 2016 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визначено додатковий строк у два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3, який помер 21.08.2013 року.

Тобто, додатковий строк наданий судом для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3, який помер 21.08.2013 року закінчувався 08.01.2017 року.

25 листопада 2016 року ОСОБА_6 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Свою заяву про визнання спадщини, яка залишились після смерті ОСОБА_3, та передачу її у власність Данилово-Балківської територіальної громади Благовіщенського району Кіровоградської області прокурор подав до суду 30.12.2016 року, за наявності спадкоємців, які мали бажання отримати спірну земельну ділянку у спадок. На час подачі заяви до суду, довідка нотаріальної контори від 07.11.2017 року, на яку посилався заявник, не відображала реального стану речей щодо наявності в нотаріальній конторі заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, яке є предметом оскарження, коло осіб, що мають право на успадкування спірної земельної ділянки, не визначив, питання щодо наявності заведеної спадкової справи в нотаріальній конторі, чи поданих заяв про прийняття спадщини, не зясував.

Неповне зясування судом обставин справи призвело до неправильного її вирішення, оскільки судом визнано відумерлою спадщину при наявності в нотаріальній конторі заяви спадкоємця про її прийняття.

Із вищенаведеного вбачається, що рішення суду не ґрунтується на вимогах викладених у ст. 1277 ЦК України, а отже ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом також не було вирішено питання щодо залучення спадкоємців до участі у справі.

Крім того, колегією суддів звернуто увагу на додане до апеляційної скарги рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21 червня 2017 року (а.с. 34), яке набрало законної сили, і яким встановлено факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по вул.. Шевченка, 44, в с. Шевченка Благовіщенського району Кіровоградської області, з 2004 року по день смерті ОСОБА_3- 21.08.2013 року.

Наслідком встановлення судовим рішенням факту спільного проживання, за відсутності від ОСОБА_5 заяви про відмову від спадщини, визнається фактичне прийняття останньою спадщини після смерті ОСОБА_3. А згідно матеріалів спадкової справи № 44/2016, заведеної Благовіщенською районною державною нотаріальною конторою 20 вересня 2016 року, спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла 30 серпня 2016 року, прийняли її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Згідно вимог п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303,307,309,313-314,316,317,319,325 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2017 року скасувати.

У задоволенні заяви заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в Кіровоградській області поданої в інтересах держави в особі Данилово-Балківської сільської ради Благовіщенського району про визнаня відумерлою спадщини, яка залишились після смерті ОСОБА_3, та передачу її у власність Данилово-Балківської територіальної громади Благовіщенського району Кіровоградської області,відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.А. Кіселик

Судді: О.А. Письменний

ОСОБА_7