АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/81/17 Справа № 208/7128/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ричка С. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Пищиди М.М.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_4, до ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Перша дніпродзержинська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_2, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_6, у зв'язку з чим відкрилась спадщина, яка складається з 5/6 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказував, що за життя ОСОБА_6 заповіту не складала, він та відповідач ОСОБА_5, яка є його сестрою, не проживали разом з матір'ю на день її смерті, а тому мали у шестимісячний строк подати відповіді заяви про прийняття спадщини.

Зазначав, що ОСОБА_5 подала відповідну заяву, він також мав намір вчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але влітку 2004 року відповідачка, знаючи, що він хворіє на гіпертонічну хворобу, переніс інсульт, є інвалідом 2-ї групи, те що йому буде важко збирати документи для нотаріального оформлення своєї частки спадщини, запропонувала йому відмовитись від частки у спадщини, тобто від 5/12 часток житлового будинку, та обіцяла допомогти з оформленням відповідних документів, він довірився сестрі, у зв'язку з чим 22 вересня 2004 року подав в Першу дніпродзержинську державну нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини на користь відповідачки ОСОБА_5, в свою чергу ОСОБА_5 склала заповіт на його ім'я, яким заповідала йому 9/20 частин спірного житлового будинку, а потім він дізнався що цей заповіт було скасовано та складено новий, яким він був повністю позбавлений спадкового майна після смерті матері.

Посилаючись на те, що після того як зрозумів, що сестра його обманула, він звернувся до суду із позовом про визнання заяви, яку він написав, про відмову від спадщини після смерті матері недійсною та рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 липня 2013 року, що набрало законної сили 22 липня 2013 року, його позовні вимоги були задоволені, заява в спадковій справі №735/04 про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_6 визнана недійсною, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визначити йому, як спадкоємцю першої черги за законом, додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі правонаступник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 ставить питання про скасування заочного рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2013 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності правонаступника позивача ОСОБА_4, якому відомо, що в провадженні апеляційного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3, правонаступником якого він є, до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, не отримує поштові відправлення, не цікавиться ходом розгляду справи, тобто зловживає своїми процесуальними правами. Крім того, дана справа тривалий час знаходиться на розгляді в апеляційному суді, а саме з квітня 2016 року.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2)чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4)яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6 (а.с.5).

Сторони по справі - позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 були дітьми померлої ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина.

Померла ОСОБА_6 за життя заповіту не складала.

22 вересня 2004 року позивач ОСОБА_3 відмовився від належної йому частки у спадщині на користь сестри, відповідачки по справі ОСОБА_5

В свою чергу відповідач по справі ОСОБА_5 подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у визначений законом строк.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що строк прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин та посилався на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 липня 2013 року, яким було встановлено, що ОСОБА_5 протягом шестимісячного строку передбаченого законом для прийняття спадщини позивачем після смерті матері, обманювала останнього (положення ст.230 ЦК України), коли умовляла відмовитись від спадщини на її користь і обіцяла сплатити йому 45% вартості успадкованого нею після матері житлового будинку, як компенсацію його частки спадщини, і, відповідно, позивач з поважних причин не міг протягом шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_6 скасувати свою заяву від 22 вересня 2004 року про відмову від спадщини на користь сестри і подати заяву про прийняття спадщини.

Такі висновки суду не можна визнати обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст.1261,1262 ЦК України першу чергу право на спадкування за заковом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Так, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.94), у зв'язку з чим ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року до участі у справі було залучено її правонаступника ОСОБА_2 (а.с.181).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер позивач по справі ОСОБА_3 (а.с.146), у зв'язку з чим ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року до участі у справі було залучено його правонаступника ОСОБА_4 (а.с.241-242).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв'язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов'язків попередньої особи (ст. 37 ЦПК).

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов'язковими для правонаступника (ч.2 ст.37 ЦПК).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Головним доказом поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач ОСОБА_3 зазначив рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 липня 2013 року, яким було визнано його заяву про відмову від спадщини недійсною та встановлено, що сестра ОСОБА_5 ввела його в оману та протиправно спонукала його відмовитися від спадщини (а.с.8-11).

Колегія суддів наголошує на тому, що дане рішення суду було скасоване рішенням колегії суддів судової палати по цільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною відмовлено (а.с.87-89), а отже воно не може бути прийняте до уваги у якості доказу поважності причини пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

Будь-яких інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску для прийняття спадщини після смерті матері позивач суду не надав.

Крім того судова колегія звертає увагу на той факт, що обіцянка відповідача оформити спадщину після смерті матері на себе, а потім скласти заповіт на частину майна на ім'я позивача, внаслідок чого він відмовився від спадщини, не може слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відповідно до ч.5 ст.1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Зазначеною нормою закону передбачено, що спадкоємець не може в обмін на відмову від прийняття спадщини вимагати отримання для себе або інших осіб будь-яких матеріальних чи нематеріальних благ.

Визначення додаткового строку для прийняття спадщини є похідним від визнання відмови від прийняття спадщини недійсною та зважаючи на обставини даної справи, факт скасування рішення суду з подальшою відмовою у задоволенні позову про визнання недійсною заяви ОСОБА_3 про відмову від спадщини виключає можливість задоволення даного позову.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахування наведеного, що суд першої інстанції допустив зазначені вище порушення, неправильно визначив характер правовідносин сторін, чим порушив вимоги ст.309 ЦПК України, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановою нового рішення про відмову в позовних вимогах.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 скаргу задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2013 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_4, до ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Перша дніпродзержинська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Пищида М.М.