Справа № 525/1136/16-ц
Номер провадження 2/525/42/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Гавриш О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги по справі - Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

03 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, ОСОБА_2, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що після смерті прабаби ОСОБА_3, відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, що знаходилися у колективній власності колишнього КСП "Нива" село Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, та належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0053541, виданого на підставі рішення Великобагачанської районної державної адміністрації від 25 вересня 1996 року №277. Позивач є спадкоємцем за законом зазначеного вище спадкового майна, прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини позивачеві було відмовлено в цьому по причині відсутності встановленого факту родинних відносин між правнуком та бабусею, а тому позивач просив суд ухвалити рішення, яким 1) встановити факт визнання громадянином ОСОБА_4, який помер 26.01.1980 року, свого батьківства по відношенню до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в селі Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та внести зміни, доповнення до актового запису про народження №45 від 01.09.1959 року по Устивицькій сільській раді Великобагачанського району Полтавської області на ОСОБА_5, зазначивши ОСОБА_4 батьком дитини; 2) Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, яка померла 30.07.1996 року та ОСОБА_4, який помер 26.01.1980 року, як між матір'ю та сином; 3) Встановити факт вчинення ОСОБА_3 заповіту посвідченого секретарем Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 11.03.1996 року на ім'я свого правнука ОСОБА_1; 4) в порядку спадкування за заповітом визнати за позивачем ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, що знаходилися у колективній власності колишнього КСП "Нива" село Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, після померлої 30.07.1996 року ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити на підставі обставини, викладених у позовній заяві, в подальшому представник позивача подав до суд заяву про можливість розгляд справи за їх відсутності (а.с. 73).

Відповідач ОСОБА_6 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області заперечень проти позову не подав, надіслав до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника (а.с. 67).

Відповідач по справі ОСОБА_2, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень проти позову не подала (а.с. 70).

Третя особа по справі - Відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи, заяв, клопотань до суду не подала (а.с. 61).

Суд дослідивши письмові докази по справі, показання свідків, які були заслухані відповідно до вимог ч. 4 ст. 191 ЦПК України, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 липня 1996 року в селі Устивиця Великобагачанського району Полтавської області померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13), внаслідок чого відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_3 набула право на земельну частку (пай) площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, що знаходилася в колективному сільськогосподарському підприємстві «Нива» с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, на підтвердження чого їй було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0053541, виданий на підставі рішення Великобагачанської районної державної адміністрації від 25 вересня 1996 року №277 (а.с. 9), її право підтверджується також інформацією з Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області (а.с. 10).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 11.03.1996 року, яким заповіла все належне їй спадкове майно своєму "внукові" ОСОБА_1, який був посвідчений секретарем Устивицької сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_7 (а.с. 11).

Починаючи із дня свого народження позивач ОСОБА_1 проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 в одному будинковолодінні за адресою: вулиця Набережна, 10, село Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Устивицької сільської ради Великобагачанського району, яку сформовано на підставі записів погосподарських книг за 1959 2015 роки (а.с. 18, 19, 20), але не був її внуком, як зазначено в заповіті, а був спадкодавцю правнуком.

Даний факт родинного зв'язку між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 підтверджується наступними письмовими доказами, а саме відомостями із погосподарських книг за 1977-1979, 1980-1982, 1983-1985, 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000 роки (а.с. 19), де у графі зв'язок вказано, що ОСОБА_1 є правнуком ОСОБА_3, яка рахується, як голова двору.

Даний факт, що ОСОБА_1 є правнуком ОСОБА_3 підтверджують також допитані у судовому засіданні свідки зі сторони позивача ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, які також підтверджують те, що за життя ОСОБА_4, який був сином спадкодавця і який помер 26 січня 1980 року (а.с. 12, 63, 64), визнавав, що ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_5), яка є матір'ю позивача ОСОБА_1 (а.с. 15, 17), була його дочкою, що також підтверджується відомостями із погосподарських книг за 1959-1960, 1961-1963, 1964-1966, 1967-1969, 1971-1973, 1974-1976, 1977-1979, 1980-1982 роки (а.с. 19). Вказані свідки у своїх показах наданих суду вказали, що ніякого внука на ім'я ОСОБА_1 у спадкодавця не була, а був правнук ОСОБА_1.

З огляду на те, що спадкодавець помер 30 липня 1996 року, то суд відповідно до ч. ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В силу ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Позивач є спадкоємцем, зазначеного вище майна, на підставі заповіту (а.с. 11).

Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що підтверджується наданими позивачем доказами, долученими до матеріалів справ, фактично вступивши у володіння спадковим майном.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем на спадкове майно, на яке мала право померла особа, прийняв спадщину після померлого, то він набув право на все спадкове майно. Це право ніким не оспорюється. Між тим, відсутність документів, що підтверджують факт родинних відносин між позивачем та спадкоємцем позбавляє останнього отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі, та розпоряджатися власністю.

В той же час суд з урахуванням наведеного вище, з урахуванням того, що ОСОБА_4 помер 26.01.1980 року, має можливість визнати тільки факт того, що за життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком матері позивача, відповідачки по справі ОСОБА_2, даний факт підтверджується як показаннями свідків так і зібраними в ході судового розгляду письмовими доказами по справі. Щодо заявленої вимоги позивача про внести зміни, доповнення до актового запису про народження №45 від 01.09.1959 року по Устивицькій сільській раді Великобагачанського району Полтавської області на ОСОБА_5, зазначивши ОСОБА_4 батьком дитини, то дана вимога за умови того, що ОСОБА_4 помер, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 174, 179, 208, 209, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт того, що за життя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнавав себе батьком ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_3, яка померла 30 липня 1996 року, право на земельну частку (пай) площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, що знаходилися в колективному сільськогосподарському підприємстві "Нива", село Устивиця, Великобагачанський район, Полтавська область, що належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0053541, виданого на підставі рішення Великобагачанської районної державної адміністрації від 25 вересня 1996 року №277 на імя ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Великобагачанський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя Ю.І. Ячало