печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7235/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Медведєвій М.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу представника стягувача Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» на рішення заступника начальника Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнка Володимира Валентиновича про повернення стягувачу виконавчого листа без прийняття до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» звернулось до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнка Володимира Валентиновича про повернення стягувачу виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 03.10.2016 року у справі № 757/7235/14-ц без прийняття до виконання. Скарга мотивована тим, що Печерським районним судом міста Києва 03.10.2016 року виданий виконавчий лист у справі №757/7235/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» судового збору в розмірі 5 773,32 грн.. Стягувач пред'явив виконавчий лист до виконання Вишгородському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області заявою від 11.07.2017 № 25.2/480. Однак, повідомленням від 31.07.2017 року, що надійшло стягувачу лише 12.09.2017, заступника начальника Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнко В.В. повернув виконавчий лист без прийняття до виконання. Своє рішення державний виконавець мотивував відсутністю у виконавчому документі дати народження боржника, наявність якої вимагає п.3 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 - VIII в редакції від 17.02.2017 року. Представник заявника вважає, що відсутність у виконавчому листі дати народження боржника не може вважатися тим недоліком , що зумовлює обов'язкову відмову для прийняття його до виконання, оскільки виконавчий лист було видано 03.10.2016 року, тобто до набрання новим законом «Про виконавче провадження» законної сили.

Представник скаржника у судовому засідання скаргу підтримав, просив задовольнити. Боржник в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Державний виконавець Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області до судового засідання не з'явився.

Тому суд розглянув дану скаргу у відсутність вказаних осіб відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України, оскільки скарга на дії державного виконавця розглядається у десятиденний строк та їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд дійшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2016 року у справі № 757/7235/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 5 773,32 грн.. На підставі зазначено рішення Печерським районним судом м.Києва 03.10.2016 року видано виконавчий лист. Стягувач пред'явив виконавчий лист до виконання Вишгородському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області заявою від 11.07.2017 № 25.2/480. Однак, повідомленням від 31.07.2017 року, що надійшло стягувачу лише 12.09.2017, заступника начальника Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнко В.В. повернув виконавчий лист без прийняття до виконання. Своє рішення державний виконавець мотивував відсутністю у виконавчому документі дати народження боржника, наявність якої вимагає п.3 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 - VIII в редакції від 17.02.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повідомлення від 31.07.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, стягувач отримав лише 12.09.2017 року.

Окрім того, суд повністю погоджується з доводами представника стягувача що рішення заступника начальника Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнка Володимира Валентиновича про повернення стягувачу виконавчого листа без прийняття до виконання від 31.07.2017 року є незаконним, оскільки на час подання заяви стягувачем до Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області державний виконавець безпідставно повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття.

Відповідно до пункту 3 статті 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захист у інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно ч.1,2 ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, слід зазначити, що на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно» було доповнено п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ повинен містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Державний виконавець в своєму повідомленні від 31.07.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання керується п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 17.02.2017 року, вказуючи на те, що у разі коли у виконавчому документі відсутня дата народження боржника, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист був виданий стягувачу 03 жовтня 2016 року, тобто до набрання новим ЗУ «Про виконавче провадження» законної сили.

Отже застосування державним виконавцем п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 17.02.2017 року є неправомірним та безпідставним.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, п. 3 ч. 1 ст. 18, ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника стягувача Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» на рішення заступника начальника Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнка Володимира Валентиновича про повернення стягувачу виконавчого листа без прийняття до виконання - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати повідомлення заступника начальника Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Матвієнка Володимира Валентиновича від 31.07.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання по виконанню виконавчого листа, виданого на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2016р. та зобов»язати відкрити виконавче провадження.

Про виконання ухвали повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення. Особам, які не були присутні під час проголошення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Остапчук Т.В.