Провадження № 22-ц/780/4089/17 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 19 08.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

08 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Дрозд Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4 про стягнення сплачених грошових коштів за попереднім договором, штрафу, відшкодування інфляційних збитків та трьох відсотків річних,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 28 березня 2016 року між ним та ОСОБА_3, від імені якого, на підставі довіреності діяла ОСОБА_4, було укладено попередній договір купівлі - продажу квартири №105 у багатоквартирному житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. який будується на земельній ділянці, що належить відповідачу на праві приватної власності. Цей попередній договір був також нотаріально посвідчений.

Відповідно до умов вказаного попереднього договору, позивач сплатив кошти у сумі 463 360 (чотириста шістдесят три тисячі триста шістдесят ) гривень, а відповідач мав ввести житловий будинок в експлуатацію у II кварталі 2016 року. Але до цього часу будинок не добудований, в експлуатацію не введений. Від спілкування відповідач ухиляється.

Позивач посилається на те, що відповідач всупереч взятих на себе зобов'язань за попереднім договором з укладання основного договору не виконав, об'єкт договору не побудував, у власність покупця не передав, тим самим порушив умови укладеного між сторонами договору, тому відповідно за умовами попереднього договору має повернути одержані кошти в сумі 463 360 грн., штраф у розмірі 5 відсотків від цієї суми, що складає 23 168 грн., 3% річних 6798 грн. 48 коп. та інфляцію 28302 грн. 03 коп.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення, а саме на те, що відповідач не заперечував той факт, що будівництво не завершено та зупинено після проведення перевірок. Тому вважає свої вимоги законними та просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 28 березня 2016 року між відповідачем ОСОБА_3, від імені якого діяла ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_2 було укладено Попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна - квартири (будівельний №105) розміщеної на 6-му поверсі 2 секції загальною площею згідно проектної документації 36,20 кв. м., що знаходиться в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачеві. Цей договір було укладено у письмовій формі та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. (а.с.10-17).

На виконання умов п.п.3.1,3.2 договору позивач сплатив грошові кошти в сумі 463 360 грн.

За умови п. 2.1. Попереднього договору Сторони зобов'язалися в майбутньому в обумовлений в п. 4.3. даного Попереднього договору строк укласти Договір купівлі - продажу (Основний договір).

Згідно п. 4.1. Договору орієнтовний строк введення житлового будинку в експлуатацію є ІІ-й квартал 2016 р.

В п. 4.3. та 4.4. Попереднього договору визначено, що Основний договір укладається протягом 3 (трьох) місяців після отримання Продавцем Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта чи іншого документа, що підтверджує введення житлового будинку в експлуатацію.

Відповідно до умови п. 5.1.1. Попереднього договору, Продавець зобов'язаний здати житловий будинок в експлуатацію не пізніше ІІ-й кварталу 2016 р.

Як встановлено судом, житловий будинок на даний час продовжує будуватись, в експлуатацію не введений. При цьому відповідач пояснив, що попередній договір є чинним, а порушення строків введення будинку в експлуатацію пов'язано з неодноразовим втручанням контролюючих та дозвільних органів в процес ведення будівельних робіт та скасування дозвільної документації.

Відповідно до пункту 8.2. Одностороння відмова від цього попереднього договору не допускається.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з відсутності правових підстав задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно вимог статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (частина друга статті 635 ЦК України).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що, вирішуючи спір про повернення сплачених за договором коштів та відшкодування збитків, завданих одній із сторін попереднього договору, суду слід встановити строк настання обов'язку укладення сторонами основного договору, чи мало місце необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладення договору, а також з'ясувати умови відповідальності, які були встановлені попереднім договором.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що зобов'язання з укладання Основного договору та передачі квартири покупцю виникає у продавця тільки після отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта чи іншого документа, що підтверджує введення житлового будинку в експлуатацію, тому оскільки будинок не введений в експлуатацію, строк для укладення Основного договору не настав.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, і дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 про повернення грошових коштів, штрафу, відшкодування інфляційних збитків та трьох відсотків річних з підстав відмови відповідача від укладення основного договору задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги про те, що пройшов строк обумовлений договором для здачі житлового будинку в експлуатацію, не можуть бути підставою для задоволення позову та відповідно для скасування рішення, оскільки не свідчать про необґрунтоване ухилення відповідача від укладення Основного договору.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :