У Х В А Л А

27 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд» про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд», про визнання недійсним договору позики, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору позики частково недійсним,за касаційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Житомирської області від 14 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом посилаючись на те, що 13 січня 2010 року між нею та ОСОБА_2 укладений договір позики про надання останній коштів в сумі 2 110 000,00 грн, строком до 14 квітня 2011 року.

Відповідно до п. 8 вказаного договору у разі порушення строків повернення позики позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 15 % річних від простроченої суми за весь період прострочення. Даною угодою також передбачено, що ТОВ «Бім-Буд» є майновим поручителем виконання позичальником умов договору позики, яке зобов'язується в подальшому укласти з позикодавцем договір іпотеки майнового комплексу та комплексу будівель, розташованих в м. Житомирі по пров. Першому Винокурному, 48.

ОСОБА_1 зазначає, що 13 січня 2010 року між нею та ТОВ «Бім-Буд» також укладений договір поруки, за умовами якого поручитель несе солідарну з ОСОБА_2 відповідальність за виконання останньою умов договору позики.

На даний час відповідач заперечує факт отримання коштів за спірною угодою та не повертає позику.

З огляду на зазначене вище, ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, просила визнати дійсним договір позики та стягнути в солідарному порядку із ОСОБА_2 та ТОВ «Бім-Буд» борг за договором позики в сумі 2 110 000,00 грн, а також 60 698,40 грн пені, три відсотки річних в сумі 12 140,80 грн та 48 300,00 грн інфляційних нарахувань.

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом посилаючись на те, що кошти в сумі 2 110 000,00 грн їй не були передані. Окрім того, дана угода не була підписана поручителем ТОВ «Бім-Буд», що свідчить про відсутність згоди сторін щодо істотних умов договору, тому просила визнати вказаний договір позики недійсним.

У січні 2013 року ТОВ «Бім-Буд» звернулось до суду з позовом про визнання договору позики частково недійсним, посилаючись на те, що ТОВ «Бім-Буд» не мало наміру виступати майновим поручителем за договором позики. Дана угода не підписувалася ними, що вказує на відсутність їх волевиявлення на вчинення правочину, у зв'язку із чим просило визнати недійсним п. 9 договору позики.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дійсним договір позики, укладений 13 січня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_2 та ТОВ «Бім-Буд» на користь ОСОБА_1 2 231 139,20 грн боргу за договором позики, з яких: 2 110 000,00 грн - основний борг; 60 698,40 грн - 15 % пені; 12 140,80 грн - 3% річних; 48 300,00 грн - інфляційні. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «Бім-Буд» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 14 квітня 2016 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2015 року в частині визнання дійсним договору позики, укладеного 13 січня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також в частині стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Бім-Буд» боргу за договором позики, скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_3 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування рішення апеляційного суду потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд» про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд», про визнання недійсним договору позики, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бім-Буд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору позики частково недійсним призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко