Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1655/16-ц
Провадження № 2/321/79/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 45, по вул. Трансформаторна, в смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, що підтверджується рішенням Михайлівського районного суду та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З 11 жовтня 2005 року в будинку був зареєстрований співмешканець її доньки, ОСОБА_2. Приблизно з 2008 року стосунки між донькою позивача та ОСОБА_2 зіпсувалися, він почав здійснювати психологічне насилля в родині, вчиняти сварки, погрожувати фізичною розправою позивачу та її доньці, тож рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 9 жовтня 2008 року, винесеним за результатом розгляду позовної заяви ОСОБА_1, він був знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою, але продовжив там фактично проживати та вчиняти вказані вище дії, що робить неможливим проживання з ним у одному будинку. Донька позивача неодноразово зверталась з цього приводу до правоохоронних органів, які здійснювали перевірки її заяв, за результатами яких ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, але позитивного результату все це не дало. Подальше співмешкання з відповідачем в одному будинку може привести до тяжких наслідків, що і стало причиною її звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи викладене, просить виселити ОСОБА_2 з належного їй житлового будинку без надання йому іншого житлового приміщення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, але від неї надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та не явки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 45 по вул. Трансформаторна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області на підставі рішення Михайлівського районного суду від 29 грудня 2004 року (а.с. 8).

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентаризаційне бюро» номер 6664101 від 04 березня 2005 року, власником житлового будинку за № 45, розташованого в смт. Михайлівка, по вул. Трансформаторна, Михайлівського району Запорізької області є ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно з рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2008 року, винесеним у справі №2-873/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ВГІРФО Михайлівського РВ УМВС України в Запорізькій області, про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи, Михайлівський районний відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб зобовязано зняти з реєстраційного обліку у житловому будинку, розташованому за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт Михайлівка, вул. Трансформаторна, 45, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Відповідно до будинкової книги вказаного житлового будинку, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був у ньому зареєстрований із 11 жовтня 2005 року, а 21 квітня 2011 року він знятий з реєстрації місця проживання у цьому будинку (а.с. 10, 11).

Згідно акту, виданого ОСОБА_1 депутатом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області ОСОБА_3 06 грудня 2016 року, ОСОБА_2 дійсно знятий з реєстрації у житловому будинку №45 по вул. Трансформаторна у смт Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, але фактично там мешкає, вживає алкогольні напої, влаштовує вдома сварки, розбив металеві двері, псує майно, з цього приводу власниця викликає поліцію (а.с. 14).

Відповідно до постанови Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року по справі №321/1474/16-п (провадження №3/321/431/2016) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт.

Згідно з постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року по справі №321/107/17 (провадження №3/321/39/2017) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Отже з наданих доказів, судом достовірно встановлено, що подальше проживання позивача ОСОБА_1 разом з відповідачем ОСОБА_2 є неможливим та створює несприятливі умови для позички.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст.10 ЦПК України розгляд і вирішення справ в порядку цивільного судочинства здійснюється на засадах змагальності та свободи сторін у наданні доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 317 ЦК України вказує, що право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому, відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України, захист права власності забезпечується державою.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують житлове приміщення, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих проводиться без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до ст. 157 ЖК України,- членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці, виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для виселення відповідача ОСОБА_2 з житлового будинку № 45, по Трансформаторна в смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що, проживаючи разом з ОСОБА_1 в належному їй житловому будинку, відповідач ОСОБА_2 створює нестерпні умови для проживання останньої, а саме: зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, погрожує та псує належне їй майно. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 131, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з житлового будинку № 45, по вул. Трансформаторна, смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4