Справа № 495/391/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 лютого 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. БілгородДністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, а саме просить суд:

визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, шассі (кузов, рама) ХТА0216, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний номер 31873ОК, зареєстрований 23.01.2003 року, укладеного 22 березня 2008 року між позивачем та відповідачами; визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначений автомобіль.

Позивач надав до суду письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.03.2008 року у м. Білгород-Дністровському між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було досягнуто домовленості щодо продажу позивачу автомобіля марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, шассі (кузов, рама) ХТА0216, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний номер 31873ОК. Автомобіль належав відповідачам на праві спільної сумісної власності подружжя (був придбаний ними під час перебування у шлюбі в 23.01.2003 р., шлюб укладено в 1980 році) та право власності було зареєстроване за ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ОІС 545733.

Між сторонами було узгоджено ціну (18 000 грн.), порядок розрахунків, строк передачі майна та в підтвердження досягнутих між ними домовленостей 22.03.2008 року відповідачі надали позивачу розписку, відповідно до змісту якої, підтвердили факт отримання від ОСОБА_1 грошей за передане йому рухоме майно, відсутність будь-яких претензій, щодо розрахунків та інших неузгодженостей.

Відповідно до відомостей, зазначених у вказаній розписці, відповідачі після отримання коштів за продаж позивачу автомобіля, передали останньому автомобіль у користування, та зобов'язалися впродовж двох місяців зняти автомобіль з реєстрації для проведення реєстрації права власності за позивачем.

До теперішнього часу вказані дії відповідачами виконані не були, у зв'язку з чим реєстрація права власності на вказаний автомобіль за позивачем досі проведена не була.

Під час судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_2 було надано до суду копію свідоцтва про смерть серії І-ЖД №328248, видане 02.01.2013року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, із якого вбачається, що відповідач ОСОБА_3 помер 31.12.2012 року.

Згідно ст.ст. 11, 328 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати, а право власності - набуватися з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

З положень ст.ст. 638-640, 655 ЦК України вбачається те, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

«Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», затверджені постановою Кабінету Міністрів України за №1388 від 07 вересня 1988 року не встановлюють обовязок державної реєстрації самого договору, а встановлюють обовязок власника-продавця автомобіля зняти його з реєстрації безпосередньо перед його відчуженням та обовязок, як вказано в самих правилах «нового власника» провести реєстрацію придбаного транспортного засобу.

При цьому державна реєстрація транспортних засобів здійснюється органами Державтоінспекції МВС виключно з метою контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів встановленим в Україні вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням вимог законодавства, що визначає порядок сплати податків, внесення інших обовязкових платежів, використання транспортних засобів в умовах воєнного та надзвичайного стану, а також для забезпечення їх обліку та попередження протиправних дій щодо них.

Таким чином той факт, що автомобіль не був попередньо знятий з реєстрації та не пройшов процедуру державної реєстрації за позивачем не є визначальною обставиною для розгляду спору, оскільки правове значення при вирішенні питання щодо підстав набуття права власності щодо нього має не реєстрація цього майна, а наявність правочину, яка не суперечить вимогам закону. Порушення правил реєстрації може лише призводити до інших негативних наслідків для нового власника.

Вказана обставина повністю узгоджується з вимогами Цивільного кодексу України, зокрема ст. 328 ЦК України, та положеннями самих Правил.

Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля не належить до угод, що підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, а згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може заявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визначається іншою особою і є об'єктивні докази, що між сторонами дійсно була укладена угода в якій відповідач продав, а позивач купив спірний автомобіль. Суд бере до уваги визнання відповідачем позовних вимог, підтвердження нею факту продажу автомобіля позивачу та досягнення всіх істотних умов договору купівлі-продажу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність всіх підстав для визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнання за позивачем права власності на цей автомобіль.

На підставі викладеного та згідно ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. 321, 328, 638-640, 655 ЦК України, ст.ст.10, 11, 74, 174, 209, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, шассі (кузов, рама) ХТА0216, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний номер 31873ОК, зареєстрований 23.01.2003 року, укладеного 22 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, шассі (кузов, рама) ХТА0216, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний номер 31873ОК, зареєстрований 23.01.2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: