Справа №538/1051/17
Провадження по справі №2/538/550/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2017 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Грузман Т.В., за участі секретаря судового засідання Денисенко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, -
Позивач звернувся 25.10.2017 року до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.
Позов мотивував тим, що у вересні 2005 року, позивач вступив у володіння нерухомим майном, а саме приміщенням котельні, яка розташована за адресою: вул. Героїв України, 102/14, м. Лохвиця, Полтавська область.
Дані про попереднього власника позивачу не відомі. З вересня 2005 року ОСОБА_1 користується мйном, підтримує котельню в належному стані.
З метою реалізації свого права власності на вказану господарську будівлю 19 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_1 ПП "Бюро послуг та консультацій" виготовило технічний паспорт на будівлю ("Котельню") за адресою: вул. Героїв України, 102/14, м. Лохвиця, Полтавської області, загальна площа 106,7 кв. м. Також була замовлена оцінка даного об"єкту, і згідно "Звіту про незалежну оцінку об"єкту нерухомого майна" ринкова вартість становить 82 282 грн.
Позивач вважає, що він добросовісно заволодів чужим майном і понад 12 років продовжує відкрито, безперервно володіти нежитловою будівлею -Котельнею, яка розташована за адресою: вул. Героїв України, 102/14, м. Лохвиця, Полтавської області.
Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: виробничий будинок "Котельня", яка розташована за адресою: вул. Героїв України, 102/14, м. Лохвиця, Полтавської області, загальною площею 106,7 кв.м., 1971 року будівництва.
У судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву, в якій прохає суд розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомої причини, але був належним чином повідомлений про розгляд справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що у вересні 2005 року ОСОБА_1 вступив у володіння нерухомим майном, а саме Котельнею, яка розташована за адресою: вул. Героїв України, 102/14, м. Лохвиця, Полтавська область.
Дані про попереднього власника позивачу не відомі. З вересня 2005 року ОСОБА_1 користується мйном, підтримує котельню в належному стані.
З метою реалізації свого права власності на вказану господарську будівлю 19 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_1 Васильовича ПП "Бюро послуг та консультацій" виготовило технічний паспорт на будівлю ("Котельню") за адресою: вул. Героїв України, 102/14, м. Лохвиця, Полтавської області, загальна площа 106,7 кв. м. Також була замовлена оцінка даного об"єкту, і згідно "Звіту про незалежну оцінку об"єкту нерухомого майна" ринкова вартість становить 82 282 грн.
Позивач вважає, що він добросовісно заволодів чужим майном і понад 12 років продовжує відкрито, безперервно володіти нежитловою будівлею -Котельнею, яка розташована за адресою: вул. Героїв України, 102/14, м. Лохвиця, Полтавської області.
За відомостями Лубенського приватного підприємства «Бюро послуг та консультацій» довідка від 07.11.2017 року та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.11.2017 року встановлено. Що нерухоме майно за вищевказаною адресою за жодним власником не зареєстровано.
Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіла чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У розумінні цієї статті володілець має бути визнаний таким, що добросовісно заволодів нерухомим майном, якщо не буде доведено, що він, набуваючи майно у володіння, знав або повинен був знати про незаконність такого набуття, зокрема про те, що особа, у якої він придбав майно, не мала права його відчужувати: тобто якщо не спростовується факт його добросовісності як обов'язкової умови володіння з метою набуття прав власності.
Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.
Відповідно доп. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред"явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв"язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник . У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.
З огляду на вказані обставини, а саме факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі 12 років, а також на те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за ОСОБА_1, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Згідно поданої представником позивача заяви, судові витрати з відповідача не стягувати, залишивши їх за позивачем.
Керуючись ст. ст. 328, 397 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 214, 215, 224, 225, ЦПК України, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року, суд,-
Позов ОСОБА_1 Васильовича- задоволити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме: виробничий будинок "Котельня", яка розташована за адресою: вул. Героїв України, 102/14, м. Лохвиця, Полтавської області, загальною площею 106,7 кв.м., 1971 року будівництва.
Позивач апеляційну скаргу на рішення суду може подати протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії до Лохвицького районного суду.

Суддя Т.В. Грузман