№4-с/756/268/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2017 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., перевіривши скаргу ОСОБА_1 на рішення і дії державної виконавчої служби,

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення і дії державної виконавчої служби щодо накладення арешту на все майно заявника та стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст.ст. 383, 384, 385 ЦПК України, скаргу на дії державного виконавця може бути подано стороною виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, при цьому, скарга подається до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод в разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (в порядку ст. 73 ЦПК України за клопотанням заявника).

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" такі скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, тобто ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

При цьому, скарга ОСОБА_1 викладена неохайно, нерозбірливим рукописним текстом із плямами жиру.

Згідно п.2, п.6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

В порушення вказаних вимог у скарзі не зазначено якими саме діями та якої державної виконавчої служби порушено право скаржника, не зазначено доказів на підтвердження неправомірності вказаних дій. Також, у скарзі не зазначено доказів того, коли заявник дізнався про порушення його права, у зв'язку із чим суд позбавлений можливості перевірити можливість звернення скаржника зі скаргою до суду та дотримання ним строку для звернення, передбаченого ст. 385 ЦПК України.

Ст.ст. 383, 384, 385 ЦПК України системно входять до Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та передбачають можливість звернення сторони виконавчого провадження до суду зі скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу. Таким чином, сторонами даної категорії справ є скаржник та зацікавлена особа.

При цьому, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця у якій зазначає себе заявником, а іншою стороною «исполнительного должника».

З огляду на зазначене ОСОБА_1, крім іншого, має зазначити чиї дії він оскаржує та визначитись із процесуальним статусом учасників у даній справі.

Також, в порушення ст. 120 ЦПК України, скаржником не додано до скарги її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно для заінтересованої особи.

За таких обставин, скаргу залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2017 року для усунення цих недоліків був установлений строк до 04.12.2017 року, однак не більше п»яти днів з дня отримання скаржником ухвали.

На виконання зазначеної ухвали скаржнику запропоновано надати до суду скаргу, з дотриманням вимог ст.ст. 119, 120, 383, 384, 385 ЦПК України та з врахуванням вимог про усунення недоліків скарги, викладених в зазначеній ухвалі.

Згідно розписки за особистим підписом представника скаржника копія ухвали отримана останнім 22.11.2017 року.

28.11.2017 року на адресу суду подано пояснення, а не скаргу, без дотриманням вимог ст.ст. 119, 120, 383, 384, 385 ЦПК України та без врахуванням вимог про усунення недоліків викладених в ухвалі суду.

Таким чином, станом на 05.12.2017 року вимоги ухвали суду про усунення недоліків скарги не виконано.

У відповідності до ст. 121 ЦПК України, якщо скаржник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить вказані недоліки, скарга вважається неподаною і повертається скаржникові.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення і дії державної виконавчої служби - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук