АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2259/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Пироженко В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівЮвшина В. І., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання, посилаючись на те, що 15 березня 1997 року між ОСОБА_9 та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Комінтернівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Позивач є сином відповідача та ОСОБА_9.

8 серпня 2015 року наказом ректора за № 450 позивач був зарахований на денну (очну) форму навчання в Національну академію Державної прикордонної служби ім. Богдана Хмельницького. На даний час він навчається на 3 курсі, денної форми навчання та є курсантом, тому додатково працювати та отримувати заробітну плату, яку б міг витрачати на власні потреби та потреби, що стосуються безпосередньо навчання не має можливості. Грошове забезпечення, яке надається державою є мізерним. У зв'язку з даним обставинами його мама ОСОБА_9 постійно змушена йому допомагати матеріально, хоча і сама має невеликий дохід. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання на період навчання, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача 800 грн. щомісячно на його утримання.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено, що останній на даний час потребує матеріальної допомоги, оскільки він є повнолітнім та одруженим, тобто має власну сім'ю, більш того, позивач в період навчання знаходиться на повному державному утриманні, а його проживання поза межами учбового закладу є його особистим волевиявленням, а також з відсутності переконливих доказів щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, оскільки достеменно встановленим є те, що відповідач являється інвалідом другої групи, має ряд захворювань, потребує довготривалого лікування на що потрібні значні кошти.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Судом встановлено, що 15 березня 1997 року між ОСОБА_9 та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Комінтернівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 1. (а.с. 5)

Позивач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином відповідача та ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1. (а.с. 6)

Відповідно до довідки № 1971 від 10 жовтня 2016 року позивач зарахований 8 серпня 2015 року наказом ректора за № 450 від 8 серпня 2015 року на денну (очну) форму навчання в Національну академію Державної прикордонної служби ім. Богдана Хмельницького з терміном навчання 4 роки. Також, з даної довідки вбачається, що позивач включений до особового складу та ставиться на всі види забезпечення у навчальному закладі з дня призначення на посаду курсанта.

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними дітям матеріальної допомоги.

Згідно з вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, якщо: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до виписки із медичної картки №10 амбулаторного хворого 2473 від 25 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_8 має діагноз: Дисциркуляторна гіпертонічна енцефалопатія, наслідки мозкового ішемічного інсульту 2013; лівобічний легкий геміпарез у зв'язку з чим йому рекомендоване стаціонарне лікування.

Колегія суддів вбачає, що судом надано правильну та об'єктивну оцінку доказам, що подавалися відповідачем на підтвердження стану здоров'я, оскільки надані скаржником доводи щодо платоспроможності відповідача та його реального стану здоров'я не мають доказового обгрунтування, а тому не можуть свідчити про реальну можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання у визначеному позивачем розмірі.

Крім того, судом прийнято до уваги і те, що 1 березня 2017 року позивач ОСОБА_6 створив власну сім'ю.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :