233 № 233/4600/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 23753,08 грн. за кредитним договором б/н від 28.10.2013 року, яка складається з такого:

- 4364,15 грн. - заборгованість за кредитом;

- 16338,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1442,67 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 1107,29 грн. процентна складова,

а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що 28 жовтня 2013 року ОСОБА_2 стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно із якою отримала кредитну картку «Універсальна».

13 січня 2014 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 05.09.2016 року має заборгованість у розмірі 23753,08 грн., яка складається з такого:

- 4364,15 грн. - заборгованість за кредитом;

- 16338,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1442,67 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 1107,29 грн. процентна складова.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засіданні не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також письмові пояснення у справі (а.с. 198-201), в яких, зокрема, зазначив, що при отриманні кредитної карти, здійснюється фотографування клієнта з картою, що є окремим доказом укладення кредитного договору і отримання карти. З виписки по картрахунку вбачається, що відповідач користувалась кредитним лімітом, знімала грошові кошти на банкоматах і сплачувала рахунки у магазинах за допомогою карти. Крім того, відповідач деякий час належним чином виконувала свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнавала свої зобовязання за договором. Тому, вважав, що доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що вона не укладала кредитного договору з банком і не була ознайомлена з умовами кредитування є безпідставними. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнав в повному обсязі, пояснивши, що ОСОБА_2 ніяких кредитів в ПАТ «ПриватБанк» ніколи не отримувала, кредитних договорів не оформлювала. Позивачем не надано жодних доказів того, що вона дійсно підписувала будь-які документи та що на Анкеті заяві є підпис ОСОБА_2 Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклепаний лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2013 року ОСОБА_2 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявила бажання про оформлення на своє імя банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначила свої персональні дані. У заяві відповідач погодилась з тим, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, а також підтвердила факт ознайомлення та згоди з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення (а.с.6).

13 січня 2014 року ОСОБА_2 було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.209).

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється на рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Надання позивачем кредитних коштів відповідачу підтверджується випискою за картрахунком відповідача, яка є первинним бухгалтерським документом (а.с.202-208).

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Проте, відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконала, останній платіж за договором здійснила 01.09.2014 року, що має відображення у виписці за картрахунком (а.с.202-208).

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.10.2013 року (а.с.4-5), вбачається, що станом на 05.09.2016 року нарахована позивачем заборгованість за кредитом складає 4364,15 грн., заборгованість за процентами складає 16338,97 грн., заборгованість за пенею та комісією складає 1442,67 грн., заборгованість по судовим штрафам 1607,29 грн., загальна сума заборгованості складає 23753,08 грн.

При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року по 05 вересня 2016 року проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі більшому ніж 27,60% на рік.

Статтею 1056-1 ЦК України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпеченням, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч.2). Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3). У разі застосування змінюваною процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договору періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовується нова ставка. У кредитному договору встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом в будь-якій момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (ч.4).

Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також Умови та Правили надання банківських послуг в ПриватБанку не містять зазначення періодів, протягом яких процентна ставка може бути змінена, а також не містять зазначення порядку розрахунку процентної ставки, який дозволяв би точно визначити розмір процентної ставки за кредитом в будь-якій момент часу протягом строку дії кредитного договору. Отже погоджена сторонами процентна ставка по кредиту 27,60 % на місяць є фіксованою та не може бути змінена протягом усього строку кредитного договору.

Отже, проценти за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 05 вересня 2016 року включно виходячи з базової процентної ставки 27,60 % на рік повинні дорівнювати:

-з 01.09.2014 року по 05.09.2016 року 4364,15 грн. х 0,076% (27,60%/360 днів) х 735 дні прострочки = 2440,20 грн.

До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем до 01.09.2014 року у розмірі 217,08 грн.

Загальний розмір процентів становить: 2440,20 грн. + 217,08 грн. = 2657,28 грн.

Суд також вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки (штрафів) у розмірі 1607,29 грн., нарахованих при подачі позову, та пені та комісії у розмірі 1442,67 грн. виходячи з такого.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1 Умов та Правил, позичальник сплачує Банку пеню, яка розраховується як: ПЕНЯ = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а.с. 9-32).

Як вбачається з виписки по кредитному рахунку (а.с.203-208) ОСОБА_2 комісія не нараховувалась, отже сума 1442,67 грн. є пенею. З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня нараховувалась у період з 01 вересня 2014 року по 05 вересня 2016 року (а.с.4-5).

Пунктом 2.1.1.7.6 вищезазначених Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобовязаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 15 ч. 1 цього Розпорядження м. Костянтинівка (Костянтинівська міська рада) Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка Донецької області.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки (штрафів) у розмірі 1607,29 грн. та пені у розмірі 1442,67 грн., а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Таким чином, без врахування нарахованих штрафів та пені, загальний розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 28.10.2013 року становить 7021,43 грн., та складається з: 4364,15 грн. заборгованість за кредитом; 2657,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 28.10.2013 року у загальному розмірі 7021,43 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 ніяких кредитів в ПАТ «ПриватБанк» ніколи не отримувала, кредитних договорів не оформлювала, а також про те, що позивачем не надано жодних доказів того, що ОСОБА_2 дійсно підписувала будь-які документи та що на Анкеті заяві є її підпис та вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Свідок ОСОБА_4, працівник ПАТ КБ «ПриватБанк», яка у 2013 році займалась оформленням кредитного договору з відповідачем (а.с.6), у судовому засіданні пояснила, що даний кредитний договір та клієнта ОСОБА_2 вона пригадати не може. Проте, категорично наполягала на тому, що без підписання Анкети заяви вона нікому кредитні карти не видавала. Також пояснила, що після підписання клієнтом Анкети заяви всі документи направлялись на зберігання до м. Донецька.

З листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25 квітня 2017 року вбачається, що надати оригінал кредитної справи неможливо, оскільки документи знаходяться в архіві у м. Донецьк, взаємодія з яким неможлива до стабілізації політичної ситуації в зоні АТО (а.с.124).

Місто Донецьк - це населений пункт, де здійснюється антитерористична операція відповідно до Указу Президента України «Про Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року за №405/2014».

За таких обставин надані позивачем докази про існування договірних відносин з відповідачем в даному випадку є належними та допустимими в розумінні положень ст.57 ЦПК України і підтверджують наявність кредитних відносин між сторонами.

Ненадання позивачем до оригіналу Анкети -заяви не свідчить про відсутність кредитних зобовязань між сторонами, які підтверджені засвідченою копією Анкети заяви, випискою по рахунку, фото з програмного комплексу.

Тим більше, з фото з програмного комплексу (а.с.209) вбачається, що фото ОСОБА_2 з кредитною карткою зроблено 13.01.2014 року (при переоформленні кредитної карти на престижну кредитну картку). Дана обставина спростовує доводи сторони відповідача про те, що 28.10.2013 року відповідач ОСОБА_2 не підписувала Анкету заяви, оскільки без укладення договору 28.10.2013 року неможливо здійснити його переоформлення 13.01.2014 року.

На підставі викладеного, позиція сторони відповідача про відсутність кредитних правовідносин між сторонами по справі є неспроможною.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (мінімальний розмір, визначений Законом України «Про судовий збір» станом на дату звернення позивача до суду).

Керуючись ст.ст. 88, 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЕДРПОУ 14360570 на розрахунковий рахунок 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 жовтня 2013 року у розмірі 7021 (сім тисяч двадцять одна) грн. 43 коп., яка складається з такого:

- 4364 (чотири тисячі триста шістдесят чотири) грн.15 коп. - заборгованість за кредитом;

- 2657 (дві тисячі шістсот пятдесят сім) грн. 28 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЕДРПОУ 14360570 на розрахунковий рахунок 3111, МФО 305299) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 29 листопада 2017 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В.Каліуш