Справа № 456/3900/16-ц
Провадження № 2/456/662/2017
РІШЕННЯ

іменем України

03 січня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Гірненської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою та просить визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності ? частину будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 301, с. Гірне Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер 04 жовтня 2015 року та за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності ? частину будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 301, с. Гірне Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер 04 жовтня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 жовтня 2015 року помер чоловік позивачки та батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме: садибний (індивідуальний) житловий будинок №301 по вул. Шевченка в с. Гірне Стрийського району, Львівської області. Даний будинок належав йому згідно заповітів, після смерті його баби та діда ОСОБА_5 та ОСОБА_6. У квітні 2016 року позивачі звернулись до Стрийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка та батька відповідно, в чому їм було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів. У звязку з зазначеними обставинами вони вимушені звернутись з даним позовом до суду.

Представник позивачів ОСОБА_3 в судове засідання позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник, відповідача - Гірненської сільської ради, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, не заперечує проти задоволення позову, просить розгляд справи проводити без його участі.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 11, ч. 2 ст. 31, ч.4. ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позов за наявності для то законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Захист прав у порядку цивільного судочинства це передбачені законом способи охорони цивільних, житлових, земельних, сімейних чи трудових прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено та підтверджується заповітами від 09 грудня 1975 року посвідченими виконавчим комітетом Гірненської сільської ради, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заповіли належний їм на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Гірне Стрийського району, Львівської області своєму онукові ОСОБА_7

Відповідно до рішення виконавчого комітету Гірненської сільської ради від 25 вересня 2008 року №43 «Про затвердження списків власників нерухомого майна», затверджено список власників нерухомого майна на вул. Шевченка в с. Гірне Стрийського району, Львівської області. Згідно додатку І «Списку власників нерухомого майна на вулиці Шевченка в с. Гірне» до даного рішення встановлено, що ОСОБА_4 належить будинок №301. Факт належності ОСОБА_4, житлового будинку №301 по вул. Шевченка в с. Гірне, Стрийського району, Львівської області підтверджується інформаційним листом №191 від 26 грудня 2016 року виданим Гірненською сільською радою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 помер 04 жовтня 2015 року у віці 59 років, про що 06 жовтня 2015 року зроблено відповідний актовий запис №16 та виконавчим комітетом Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області, від 06 жовтня 2015 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №401786.

Згідно із ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-СГ №382040 від 10 лютого 1978 року, вбачається що позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4, який помер 04 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження ІГ-СГ №477765 виданим Гірненською сільською радою Стрийського району, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4, який помер 04 жовтня 2015 року.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як розяснено в п. 20 постанови Пленум Верховного суду України 30.05.2008 №7 « Про судову практику у справах про спадкування», спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно із листом №813/01-21 від 25 квітня 2016 року, завідуючим Стрийською держнотконторою, було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 301, с. Гірне Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер 04 жовтня 2015 року у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до довідки №1170 від 08.12.2016 року виданої виконкомом Гірненської сільської ради, встановлено, що позивач ОСОБА_2 користується будинком, який є предметом спору, оскільки Гірненською сільською радою повул. Шевченка, 301, с. Гірне Стрийського району Львівської області була надана земельна ділянка площею 0,39 га із яких для обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства 0,14 га.

Інвентаризаційна вартість даного обєкту нерухомого майна, відповідно до технічного паспорта, станом на 12 грудня 2016 року становить 49466,00 грн.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті чоловіка та батька ОСОБА_4, який помер 04 жовтня 2015 року; прийняли спадщину після смерті останнього, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявили про відмову від неї; оформити право власності на спірний будинок, який є спадковим майном, в нотаріальному порядку не мають можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей будинок, оформлених належним чином спадкодавцем, інших спадкоємців, які б претендували на спірних будинок немає, тому суд вважає, що є всі підстави визнати за позивачами право власності на спірне майно.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1223,1258,1261,1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності ? частину будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 301, с. Гірне Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 04 жовтня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності ? частину будинку, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 301, с. Гірне Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 04 жовтня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_8