Провадження № 2/522/8331/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання надати відповідь

В С Т А Н О В И В:

До суду 12.07.2017 року звернулась позивачка, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та, уточнивши позовні вимоги письмовою заявою від 28.07.2017 року, просила зобов'язати ПРА ОМР розглянути її письмову заяву від 28.04.2017 року та надати їй відповідь з додержанням вимог Закону України «Про звернення громадян».

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка зазначила, що 28.04.2017 року вона звернулась до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою, в якій просила: звернутися на підставі ст. 75 ЦК України до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про звільнення ОСОБА_3 від обов'язків опікуна ОСОБА_2; перевірити житлові умови в комунальній квартирі АДРЕСА_1, де ОСОБА_4 придбала ОСОБА_2 кімнату за договором дарування в період перебування ОСОБА_2 на лікуванні в психіатричній лікарні і сповістити її про дату цієї перевірки, щоб позивачка, як опікун у якого зараз мешкає ОСОБА_2 брала участь в огляді і складенні акту. На звернення ПРА ОМР в травні 2017 року повідомила позивачку, що представник органу опіки та піклування здійснив виїзд на вказану квартиру і склав відповідний акт обстеження від 04.01.2017 року. Відповіді стосовно вимог звернутися до суду з заявою про звільнення ОСОБА_3 від обов'язків опікуна ОСОБА_2, позивачу на час звернення суду не надали.

У судове засідання з'явилася представник позивача - ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 21.03.2016 року), яка пояснила, що у недієздатної особи ОСОБА_2 є два опікуна ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Позивачка як другий опікун забрала дитину до себе у березні 2016 року, у свою чергу ОСОБА_6 ніяким чином не виконує своїх обов'язків опікуна, тому позивачка і звернулась до ПРА ОМР з проханням звернутися до суду, щоб ОСОБА_3 позбавили опікунства та провели огляд житлового приміщення разом з позивачкою, але ПРА ОМР не відповіли на прохання, щодо звернення до суду, а огляд провели без присутності позивачки. При цьому, у відповідності до чинного законодавства відповідь повинна бути повною та обґрунтованою.

У судовому засідання представник ПРА ОМР - Гуменюк О.В. (діє на підставі довіреності від 20.06.2017 року № 01-17/512) позов не визнала та зазначила, що відповідь на звернення була надана у строк, передбачений чинним законодавством, і був доданий акт обстеження, також зазначалось, що позивачка сама може звернутися до суду з заявою про позбавлення опіки опікуна. Вважають, що спірні питання можуть вирішуватись самостійно між опікунами. У них немає підстав для звернення до суду з таким позовом. Вказувала, що сповіщали позивачку про огляд квартири 04.01.2017 року.

Суд дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.07.2013 року по справі № 1522/26120/12 ОСОБА_1 та ОСОБА_3. було призначено опікунами над недієздатною особою - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

28.04.2017 року позивачка звернулась до голови ПРА ОМР із заявою, згідно якої пояснювала, що ОСОБА_3 вчиняє дії, які порушують інтереси недієздатної особи, та вказувала, що тільки органи опіки та піклування можуть звернутися до суду на підставі ст. 75 ЦК України. За вказаною заявою просила відповідача звернутись до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про звільнення ОСОБА_3 від обов'язків опікуна ОСОБА_2 та вимагала перевірити житлові умови в квартирі АДРЕСА_2, сповістити її про дату такої перевірки для можливості бути присутньою при цьому.

Судом встановлено, що ПРА ОМР направлено ОСОБА_1 відповіді від 22.05.2017 року за №Г-1366, отримання якої не заперечувалось стороною позивача.

У відповіді ПРА ОМР було вказано, що представником органу опіки та піклування ПРА ОМР здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_3, та додано акт обстеження житлово-побутових умов квартири (кімнати, домоволодіння) АДРЕСА_1 від 04.01.2017 року, у якому зазначається, що кімната придатна для проживання.

Проте суду не надано доказів на підтвердження того, що позивачка запрошувалась на дане обстеження згідно її заяви, тобто огляд проводився без неї.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Законом України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У відповідності до ст.. 5 вкзааного Закону, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

У відповідності до ст.. 19 вказаного Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно ст.. 20 вказаного Закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Суд вбачає, що звернення ОСОБА_1 було розглянуто відповідачем та надано позивачці письмову відповідь у строк, передбачений чинним законодавством. Отже, позовні вимоги в частині щодо зобов'язання відповідача розглянути письмову заяву ОСОБА_1 від 28.04.2017 року суд вважає необґрунтованими та в їх задоволенні відмовляє.

При цьому, суд вбачає, що лист ПРА ОМР не містить вмотивованої повної відповіді на усі поставлені позивачкою питання, відповідачем не надано доказів, що позивачка була сповіщена про дату огляду квартири. З наданої відповіді не вбачається, що їй роз'яснювалось її право на звернення до суду для самостійного вирішення питання щодо позбавлення ОСОБА_3 обов'язків опікуна, в цій частині відповідь відповідача не містить жодних роз'яснень.

При цьому, позивачці не було надано і відповідної відмови з приводу не розгляду її заяви з приводу вищевказаних питань (щодо звернення чи не звернення ПРА ОМР до суду з відповідним позовом).

Отже, суд вбачає, що відповідачем не були виконанні вимоги Закону України «Про звернення громадян» належним чином та не надано відповідь на звернення позивачки у повному обсязі на всі поставлені нею питання.

Статтею 275 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 5 частини 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що примусове виконання обов'язку в натурі може бути одним із способів захисту прав.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_8 та вважає за можливе задовольнити їх у частині зобов'язання ПРА ОМР надати ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, відповідь на її звернення від 28.04.2017р з додержанням вимог Закону України «Про звернення громадян» в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст..40 Конституції України, ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України; ст.ст.. 15,16, 75 ЦК України; ст..ст.1-3 ,5 ,14,15, 19,Закону України «Про звернення громадян», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання надати відповідь - задовольнити частково.

Зобов'язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради надати ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2, відповідь на її звернення від 28.04.2017р з додержанням вимог Закону України «Про звернення громадян» в повному обсязі.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (код 26303264) на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд міста Одеси на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя Домусчі Л.В.