АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/625/16-ц Номер провадження 22-ц/786/112/17Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Триголова В.М.,

суддів: Бондаревської С.М., Дорош А.І.,

секретар: Діхтяр Т.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору б/н 29.08.2008 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв»язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 договору утворилася заборгованість, яка станом на 31.07.2016 року становить 10727, 78 грн. та складається з : 755, 54 гривні - заборгованості за кредитом, 5599, 80 гривні - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3623, 50 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована складова) та 498, 94 гривень штраф (процентна складова).

На підставі викладеного позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» прохав суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 10727, 78 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1378 грн..

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2016 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням районного суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов бвнку задовольнити повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку, суд першої інтстанції, посилаючись на положення ст.ст. 11, 60 ЦПК України, виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування договірних відносин між сторонами, оскільки копію заяви про отримання кредиту неможливо прочитати через погану якість її виготовлення.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1,4 ст. 212 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Як вбачається з матеріалів справи, надані позивачем документи є досить розбірливими, можуть бути оцінені судом з наданням відповідних висновків. Окрім того, місцевим судом не було заслухано доводи та пояснення сторін щодо обставин справи.

З позовної заяви банку (а.с. 2-3), розрахунку заборгованості за договором (а.с. 4-5), копії заяви ОСОБА_2 (а.с. 6) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 7-12) вбачається, що 29 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з нарахуванням 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив у позові стягнути з ОСОБА_2 заборгованість, яка станом на 31.07.2016 року становить 10727, 78 грн. та складається з : 755, 54 гривні - заборгованості за кредитом, 5599, 80 гривні - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3623, 50 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована складова) та 498, 94 гривень штраф (процентна складова).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно правової позиції, висловленої у постанові ВСУ №6-14цс14 від 19.03.2014 року картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 серпня 2008 року між ЗАТ КБ (на момент подання позову - ПАТ КБ) «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким банк надав останньому кредит зі сплатою відсотків у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яка діє до липня 2012 року, що також підтвердиди сторони у суді апеляційної інстанції.

Згідно розрахунку заборгованості за договором від 29.08.2008 року, останній платіж по картці здійснено ОСОБА_2 24.02.2009 року.

Право на позов у банку виникло після закінчення строку дії картки, тобто з липня 2012 року. Однак до суду з даними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося лише у вересні 2016 року, тобто поза межами передбаченого законом строку позовної давності.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 заявляв про застосування строку позовної давності. (а.с. 42-43).

З цих підстав, беручи до уваги вказані обставини колегія суддів приходить до висновку, що необхідно застосував наслідки сплину строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3, ч.1 ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"- задовольнити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2016 року - скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити, у зв'язку з пропуском строку позовної давності

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) В.М. Триголов

Судді: (підписи) А.І. Дорош

С.М. Бондаревська

З оригіналом вірно: В.М. Триголов