УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/2149/14-ц

2/330/14/2017

"31" січня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Корнієнко М.М.

за участю представника третьої особи - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про переведення прав забудовника згідно договору позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про переведення прав забудовника згідно договору позики.

Перевіривши матеріали справи, прийнявши до уваги клопотання та доводи представника третьої особи ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_1, який в судовому засіданні не заперечував проти залишення даного позову без розгляду, а навпаки наполягав на цьому, оскільки на його думку, позивач, затягує розгляд справи по суті, отже, в звязку з неодноразовими неявками позивача до судового засідання, суд приходить до висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Дана позовна заява надійшла до Якимівського районного суду Запорізької області 26.04.2016 року та перебувала в провадженні судді Бойчевої Н.В..

30 вересня 2016 року згідно розпорядження № 22к щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 330/2149/14-ц в звязку з виходом судді Бойчевої Н.В. у відставку справа надійшла в провадження судді Нестеренко Т.В..

Позивач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 02.11.2016 року, 21.11.2016 року, 07.12.2016 року, 22.12.2016 року, 16.01.2017 року та 31.01.2017 року (а.с. 28, 36, 41) включно не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, відповідно до яких конверти поверталися з позначкою «повернення у звязку із закінченням строку зберігання». Причини своєї неявки суду не повідомляла, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Електронне повідомлення щодо можливих перемовин з відповідачем, яке нібито надійшло від позивача ОСОБА_2, яка не отримує поштові повідомлення у звязку із закінченням строку зберігання, не підтверджено проектом мирової угоди.

Також, судові засідання, починаючи з 13.10.2016 року, неодноразово відкладалися за клопотаннями представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та самого відповідача, при цьому не надано жодного документа на підтвердження обставин, викладених у своїх раніше поданих заявах та електронних поштових повідомленнях (а.с. 12,26,32,33,34).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд.

У висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі по справі №6-24063 ск 15, зазначено, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3ст. 169 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду, а позивач при цьому, і не з»являється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді, та є підставою для застосування ч. 3 ст.169, п. 3 ч. 1 ст.207 ЦПК України.

Відповідно до ч.3ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з»явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України, які встановлюють порядок виклику сторін у судове засідання, судова повістка, разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі і вручається службовій особі, яка розписується про одержання повістки, у разі, якщо сторона у справі є юридичною особою. Розписки про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день, особами, які її вручили повертається до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися у судове засідання без поважних причин.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача або його представника, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім того, причини повторної неявки значення не мають.

Таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не зявилася до суду без поважних причин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідності з вищезазначеною цивільно-процесуальною нормою не передбачено поняття «поважність неявки», а лише її «повторність», у звязку з чим та у відповідності до вимог п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові цивільних справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати права і виконувати процесуальні обовязки.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню позивачем своїх прав, остання не виконала покладені не неї процесуальні обовязки та двічі поспіль у судове засідання не зявилася.

Наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про отримання судових повісток свідчать про обізнаність позивача про час та місце розгляду справи.

Зазначені обставини свідчать про те, що неявки позивача або її представника у судові засідання є наміром затягнути розгляд справи по суті, яке в свою чергу суперечить вимогам ст. 157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд справи судом упродовж розумного строку.

У звязку з тим, що в матеріалах справи відсутня заява позивача про розгляд справи за її відсутності, суд вбачає законні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про переведення прав забудовника згідно договору позики без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до ст. 207 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Згідно положень ст. 7 Закону України "Про судовий збір" залишення позову без розгляду у звязку з повторним неприбуттям позивача до суду, сплачена сума судового збору поверненню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про переведення прав забудовника згідно договору позики залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Нестеренко Т.В.