Справа № 629/3449/16-ц
Номер провадження 2/629/128/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шевцова О.А.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Харківської області, ОСОБА_4, третя особа Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Харківської області про визнання недійсним приватизації земельної ділянки та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,
В позовній заяві ОСОБА_2 зазначає про те, що передача земельної ділянки у власність ОСОБА_5 проведено з порушенням чинного законодавства та просить суд визнати недійсним приватизацію ОСОБА_5 земельної ділянки, розміром 0,0792 га, розташованої за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 147341 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки. При цьому позивач зазначила, що про порушення її права на цю земельну ділянку вона дізналася в 2016 році.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі, наполягали на його задоволенні з підстав зазначених у ньому.
Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала письмове заперечення, в якому зазначено, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду, оскільки ОСОБА_2 у 2003 році з власної ініціативи продала належне їй майно в установленому законом порядку. Крім цього, позивач посилається на норми законодавства, які не діяли на момент виникнення спірних відносин, а також позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх прав.
Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Харківської області в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, проте надав до суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, винести рішення на розсуд суду.
Представник третьої особи управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Харківської області у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав письмове заперечення, в якому зазначено, що позивачем порушено строки позовної давності, визначені для захисту її прав щодо спірної земельної ділянки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до договору від 16.12.1998 року (а.с. 9) ОСОБА_5 продала ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області.
Згідно договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки від 23.11.2003 року (а.с. 10) ОСОБА_2 та ОСОБА_5 продали ОСОБА_6 житловий будинок та земельну ділянку при цьому житловому будинку, розміром 0,0792 ОСОБА_5, що знаходяться за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області.
Як вбачається з відповіді на запит управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Харківської області від 23.06.2016 року № 29-20.04-0.3-2077/2-16 (а.с. 13) у період з 16.12.1998 року по 23.11.2003 року право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, зареєстроване ОСОБА_5 згідно Дердавного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 147341 від 22.10.2003 року.
З листа виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Харківської області від 01.08.2016 року № 0-899/804 (а.с. 14-15) вбачається, що 23.11.2003 року здійснено продаж позивачем ОСОБА_6 житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області. Також додатково розяснено, що у звязку з продажем нею нерухомого майна у 2003 році, позивач втратила право користування земельною ділянкою на якій розташований вищевказаний будинок та документи, які підтверджують право користування нею даною земельною ділянкою в період з 1998 року по 2003 рік виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради Харківської області позивачу надати не може, у звязку з тим, що право власності на землю ОСОБА_2 не оформлялось.
Як вбачається з довідки від 30.11.2015 року (а.с. 18) ОСОБА_4 є власницею домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області.
Відповідно до Державного акту серії ХР № 147341 (а.с. 85) ОСОБА_5 на підставі рішення ХІІ сесії ХХІV скликання ОСОБА_3 міської ради № 458 від 15.08.2003 року є власником земельної ділянки площею 0,0792 га, яка розташована за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області.
З проекту відведення земельної ділянки в м. Лозова Харківської області по вул. Вердовського, 18 (а.с. 95-96) вбачається, що земельна ділянка, на яку оформлюється технічна документація та готується до видачі Державний акт на право приватної власності на землю, знаходиться у власності ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради від 30.09.1997 року № 526/40.
Згідно рішення від 30.09.1997 року № 526/40 (а.с. 98) виконавчий комітет міської ради народних депутатів вирішив передати безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, площею 815 кв.м.
З рішення № 458 від 15.08.2003 року «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок» (а.с. 99) вбачається, що на сесії ОСОБА_3 міської ради Харківської області вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки, що перебуває в приватній власності ОСОБА_5
Матеріали проекту відведення також містять технічний паспорт на імя ОСОБА_2, плани земельної ділянки, висновки ОСОБА_3 міського відділу земельних ресурсів та відділу з питань будівництва та архітектури ОСОБА_3 міської ради (а.с. 101-108).
Судом враховуються норми Земельного кодексу України, які були чинними на момент початку оформлення прав на земельну ділянку, а саме станом на 03.07.2003 року, коли було складене технічне завдання на виконання робіт по складанню проекту відведення.
Пунктом 1 Перехідних положень до Земельного кодексу України в редакції від 11.06.2003 року передбачено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.
Також пунктом 7 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції від 11.06.2003 року передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 не оформила свого права на земельну ділянку до набрання чинності Земельним кодексом України 2001 року та оформлення її права власності здійснювалося згідно норм Земельного кодексу України 2001 року.
Так, відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України в редакції від 11.06.2003 року, передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, який включає в себе: подання заяви громадянина до органу місцевого самоврядування, дозвіл органу місцевого самоврядування на розробку проекту відведення земельної ділянки, розробку проекту відведення відповідною організацією, погодження проекту відведення з органами земельних ресурсів, природоохоронними органами, органами санітарно-епідемічної служби та архітектури, передача проекту відведення на розгляд органу місцевого самоврядування та прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу земельної ділянки у власність.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для розробки проекту відведення земельної ділянки було рішення ОСОБА_3 виконавчого комітету № 526/40 від 30.09.1997 року про передачу безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 815 кв.м., тобто в порушення приписів ст. 118 Земельного кодексу України від 11.06.2003 року, ОСОБА_5 заяву до органу місцевого самоврядування про виділення їй земельної ділянки розміром 792 кв.м не подавалася, а також рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки розміром 792 кв.м, органом місцевого самоврядування не надавалося.
Крім цього, проект відведення, на підставі якого прийнято рішення про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки, в порушення ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України від 11.06.2003 року, не погоджений з природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що передача у власність ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, відбулася з порушенням норм чинного законодавства, у звязку із чим відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог по суті.
Поряд із цим, суд приймає до уваги доводи відповідача щодо спливу строку позовної давності, оскільки позивач, при укладенні договору купівлі продажу будинку та земельної ділянки від 23.11.2003 року, була обізнана з тим, що право власності на земельну ділянку за адресою: вул. Вердовського, 18 в м. Лозова Харківської області, належить саме ОСОБА_5
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Статтею 261 ч. 1 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові.
Суд вважає, що строк позовної давності сплинув, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності, не вбачається поважних причин пропуску строку позовної давності, у звязку із чим, наявні підстави для відмови у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України, суд -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Харківської області, ОСОБА_4, третя особа Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Харківської області про визнання недійсним приватизації земельної ділянки та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку відмовити, у звязку зі спливом позовної давності.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Шевцов