Справа№592/5885/17
Провадження №2/592/1650/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря Строколіс В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Третя Сумська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Третьої Сумської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року позивач звернувся до суду з вищеозначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 листопада 2016 року померла його мати ОСОБА_4 і після її смерті відкрилась спадщина за законом на належне їй майно на 1/2 частину будинку та земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Одеська, будинок 4, що належить спадкодавцеві та відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло. До спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 відноситься він, як дитина спадкодавця та її чоловік ОСОБА_2 В установлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Третьої Сумської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, але в оформленні нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, яке знаходиться у відповідача, але відмовився надати оригінал, позбавивши можливості отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті матері в нотаріальній конторі і вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач посилається на те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а при житті матері не була визначена її частка на майно: житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку за вищевказаною адресою, правовстановлюючі документи були оформлені на батька, відповідача по справі. Позивач є єдиним сином батьків, постійно проживав разом із спадкодавцем і на час відкриття спадщини прийняв її, а також і подав заяву про прийняття спадщини. Вважає, що набуття права власності в порядку спадкування на нерухоме майно можливе лише у судовому порядку, оскільки відповідач відмовляється надавати оригінал правовстановлюючого документа, що стало відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні не погоджується з позовом, посилаючись на те, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину позивачу, а тому вважає, що його права не порушені.

Третя особа в судовому засіданні державний нотаріус Третя Сумська державна нотаріальна контора ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила всі обставини, що викладені у позовній заяві і пояснила, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, але у видачі свідоцтва про права власності на спадщину було відмовлено, оскільки не надав правовстановлюючих документів, які знаходилися у відповідача. Було роз'яснено, що при згоді батька і надання ним правовстановлюючого документа на нерухоме майно, свідоцтво було б видано. В результаті була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві сумісної власності на житло належав будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка за адресою: м. Суми, вул. Одеська, 4, що підтверджується копією спадкової справи та не заперечується і представником відповідача.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла 04 листопада 2016 року у віці 75 років (а.с.9).

В свідоцтві про народження ОСОБА_1 батьками записані: ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (а.с. 18).

З паспортних даних вбачається, що ОСОБА_1 постійно мешкав та прописаний за адресою: м. Суми., вул Одеська, 4 (а.с.19).

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили, що позивач із самого народження проживає з батьками, постійно допомагав матері, а батько не дуже гарно ставився до матері, вона бажала написати заповіт, але всі правовстановлюючі документи перебували у батька.

04.04..2017 року ОСОБА_1 звернувся до Третьої Сумській державній нотаріальній контори про прийняття спадщини, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с.15).

Посилання представника відповідача на те, що права позивача на отримання свідоцтва на право власності не порушено і він міг отримати його у нотаріуса спростовується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії та поясненнями державного нотаріуса у судовому засіданні та оголошенням у газеті про продаж спірного будинку.

Відповідно відповіді Державного нотаріуса державної нотаріальної контори на вимогу ОСОБА_1 . про видачу свідоцтва про право власності за законом вбачається, що йому було відмовлено та розяснено, що відповідно до п.4.15 глави 10 Розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право власності на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру зазначеного питання у судовому порядку (а.с.28-30).

У судовому засіданні Державний нотаріус ОСОБА_3 підтвердила підстави відмови у видачі свідоцтва про право власності на частку майна, оскільки не були надані правовстановлюючі документи, а батько не з'явився до нотаріальної контори та не надав згоди і правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1218,1223,1268,1269 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла , до спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи , визначені у заповіті, а якщо такий не складався, то у законі. Спадкоємець має право прийняти спадщину , подавши відповідну заяву до нотаріальної контори про її прийняття у шестимісячний термін з часу її відкриття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживає в спадковому будинку і на час відкриття спадщини, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 1267 частка позивача в праві власності на спірну квартиру становить 1/4, враховуючи. що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визначити частку ОСОБА_4, яка померла 04 листопада 2016 року у спільній сумісній власності на майно: житловий будинок з надвірними будівлями тьа земельну ділянку у м. Суми, вул. Одеська,4 розмір якої становить 1/2 частку всього майна та визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та 1/4 частки земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Одеська,4 в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_8, яка померла 04.11.2016 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в розмірі 2465 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити частку за ОСОБА_4, яка померла 04 листопада 2016 року, у спільній частковій власності на майно подружжя: житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку за адресою: м. Суми, вул. Одеська,4, розмір якої становить 1/2 частку всього майна.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та 1/4 частину земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Одеська,4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2465 грн.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю. Корольова