Справа №585/248/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/873/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

20 січня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що з відповідачем 16 вересня 2013 року укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 30 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає терміну дії картки. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобовязань з вчасного їх повернення ОСОБА_3 не виконав, тому станом на 31 жовтня 2016 року утворився борг у розмірі 13435 грн. 44 коп., який банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено за пропуском строків позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на незаконність зазначеного рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що п. 1.1.7.31 Умов та Правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною укладеного з відповідачем кредитного договору, передбачений строк позовної давності у 50 років, а тому, враховуючи, що останній платіж з повернення боргу здійснено 03 грудня 2013 року, строк позовної давності банком не пропущено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника банку ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги з зазначених в ній підстав, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи спір за відсутності відповідача, суд дійшов висновку, що права банку неналежним виконанням зобовязань позичальником порушені, проте виходив з розяснень, які містяться в п. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 щодо заборони кредитодавцю у спорах щодо споживчого кредитування вимагати повернення боргу, строк давності якого минув. Таким чином, суд вважав, що у даному спорі наслідки пропуску строку позовної давності застосовуються незалежно від наявності заяви про це від сторони спору, а тому відмовив у задоволенні вимог банку.

Проте, колегія суддів погодитися з таким рішенням суду не може, оскільки його ухвалено за неповного зясування обставин справи та з порушенням норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі анкети-заяви ОСОБА_3 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 16 вересня 2013 року, йому було видано кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 300 грн. (а.с. 5, 111-112).

Факт видачі кредитної картки підтверджується також копією фотознімку ОСОБА_3, зробленого 16 вересня 2013 року в приміщенні ПАТ «КБ «ПриватБанк» на веб-камеру (а.с. 113).

З витягу про рух коштів по особовому картковому рахунку ОСОБА_3 за період з 16 вересня 2013 року по 31 липня 2017 року вбачається використання позичальником кредитних коштів шляхом зняття готівки 16 вересня 2013 року, а також часткове повернення кредиту, яке останній раз відбулося 03 грудня 2013 року на суму 300 грн. (а.с. 115-124).

Згідно з довідкою ПАТ «КБ «ПриватБанк» терміном дії кредитної картки № 704204, виданої ОСОБА_3 16 вересня 2013 року, визначений травень 2017 року (а. с. 114).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором за відповідачем станом на 31 жовтня 2016 року утворився борг у розмірі 13435 грн. 44 коп., з яких: 271 грн. 58 коп. заборгованість за кредитом; 8947 грн. 89 коп. по процентах за користування кредитом; 3100 грн. комісія; 1115 грн. 97 коп. штраф (а.с. 4-5).

Цей розрахунок в частині нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафу, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також в Умовах і правилах надання банківських послуг.

Пункт 1.1.7.31 вказаних Умов та Правил містить застереження щодо 50-річного строку позовної давності.

Проте Довідка та зазначені Умови і Правила всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року, № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року, № 6 1926цс15 від 04 листопада 2015 року, а також № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року.

За таких обставин, встановивши наявність у відповідача обовязку щодо сплати заборгованості за тілом кредиту у сумі 271 грн. 58 коп., розмір процентів за користування цими коштами має обраховуватися, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за якими, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Підстави для нарахування пені, комісії та штрафів у звязку з викладеним вище відсутні, оскільки анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було.

Згідно з розрахунком заборгованості банком за прострочення повернення боргу проценти нараховувалися за період з 16 вересня 2013 року по 31 жовтня 2016 року.

Облікова ставка Національного банку України за вказаний період складає: з 16 вересня 2013 року 6,5 % річних, з 15 квітня 2014 року 9,5% річних, з 17 липня 2014 року 12,5% річних, з 13 листопада 2014 року 14% річних; з 06 лютого 2015 року 19,5% річних, з 04 березня 2015 року 30% річних, з 28 серпня 2015 року 27% річних, з 25 вересня 2015 року 22 % річних, з 22 квітня 2016 року 19 % річних, з 27 травня 2016 року 18 % річних, з 24 червня 2016 року 16,5 % річних, з 29 липня 2016 року 15,5 % річних, з 16 вересня 2016 року 15 % річних, з 28 жовтня по 31 жовтня 2016 року 14 % річних.

Таким чином, виходячи із суми заборгованості по тілу кредиту (271 грн. 58 коп.) та кількості днів прострочення за відповідні періоди дії облікової ставки Національного банку України, розмір процентів за період з 16 вересня 2013 року по 31 жовтня 2016 року складає 142 грн. 76 коп.

Щодо позовної давності, то до заявлених у цій справі вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту та процентів за користування кредитом встановлюється передбачена ст. 257 ЦК України загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Однак передумовою застосування наслідків пропуску строку позовної давності, з огляду на положення ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, є відповідна заява сторони у спорі, яка має бути подана суду до ухвалення рішення.

Відповідач заяву про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності до суду не подавав, а висновок суду про можливість застосування позовної давності без заяви сторони у спорі суперечить вимогам ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України.

Так, сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному звязку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

Таким чином, до спірних правовідносин зазначені вимоги законодавства про захист прав споживачів застосовані бути не можуть.

З огляду на відсутність в Умовах та Правилах надання банківських послуг підпису відповідача, а також вимоги ч. 1 ст. 259, ст. 207 ЦК України, доводи заявника апеляційної скарги про обумовлений сторонами спору 50-річний строк позовної давності та безпідставне застосування судом наслідків його пропуску, на увагу не заслуговують.

Виходячи з положень ст.ст. 526, 610, 611, 1048, 1054 ЦК України, з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути заборгованість по тілу кредиту у сумі 271 грн. 58 коп. та 142 грн. 76 коп. боргу зі сплати процентів за користування кредитним коштами, а всього 414 грн. 34 коп.

За таких обставин, оскаржене рішення суду на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, сплачений позивачем та документально підтверджений судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 48 грн. (3% від 1600 грн.), 12 грн. 60 коп. (3% від 420 грн.) витрат на оголошення у пресі та за розгляд справи в апеляційному суді у розмірі 52 грн. 80 коп. (3% від 1760 грн.), 18 грн. 90 коп. (3% від 630 грн.), слід компенсувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 414 грн. 34 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 16 вересня 2013 року, 60 грн. 60 коп. на компенсацію судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 71 грн. 70 коп. - за розгляд справи в апеляційному суді.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді -