Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №333/8398/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Фунжий О.А.
Провадження № 22-ц/778/23/17 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

секретаря Фесенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, правонаступника ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, який є правонаступником померлого ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3. звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 21 квітня 2015 року ОСОБА_4., керуючи автомобілем Mercedes Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі, не впевнившись в безпеці руху, не надав перевагу у русі легковому автомобілю Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 який належить позивачеві ОСОБА_3

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 року у справі №3/333/668/15.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль, що належить ОСОБА_3, чим позивачці завдано матеріальну шкоду у розмірі 26 306 грн. 25 коп., що підтверджується звітом про оцінку розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №16/07/15 від 10.07.2015 року, який виконано експертом-оцінювачем ОСОБА_10 На огляд експертом пошкоджень автомобіля Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_2, був запрошений ОСОБА_4. та огляд проводився в його присутності, що підтверджується копією телеграми на його адресу та його підписом у акті технічного стану транспортного засобу.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 26 306 грн. 25 коп., компенсацію витрат на проведення експертного дослідження в сумі 600 грн., компенсацію витрат на правову допомогу в сумі 1 929 грн. 20 коп., а також сплачену нею суму судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп..

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3. 26 306 грн. 25 коп. в порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобілю під час дорожньо-транспортної пригоди, 500 грн. компенсація витрат на проведення експертного дослідження, 1 929 грн. 20 коп. компенсація витрат на правову допомогу, 487 грн. 20 коп. компенсація витрат на сплату судового збору, усього 29 222 грн. 56 коп..

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4. подав апеляційну скаргу,в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2016 року апеляційне провадження у даній справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4..

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 січня 2017 року відновлено провадження у справі та залучено до участі у справі спадкоємця відповідача ОСОБА_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштою судової повістки ( а.с.247, 249, 250-255;266-270).

ОСОБА_3., ОСОБА_6., який є правонаступником померлого ОСОБА_4., представник Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» не зявилися до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили, будь яких письмових клопотань від них не надходило.

Позивачка ОСОБА_3. приймає участь в судовому засідання через свого представника.

Від позивачки ОСОБА_3. надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, де висловлює думку щодо безпідставності доводів апеляційної скарги ( а.с.204-205)

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно даних адресно - довідкового бюро Державної міграційної служби України в Запорізькій області ОСОБА_6. зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с.226)

Судові повістки про виклик відповідача ОСОБА_6., який є правонаступником померлого ОСОБА_4. у судові засідання , призначені на 09.03.2017р., на 18.04.2017 р., на 13.06.2017 р., на 08.08.2017 р., які направлялись як за місцем реєстрації так і за місцем знаходження спадкового майна, повернулись із зазначенням причини невручення «закінчення терміну зберігання» ( а.с. 191-194;200-203;216-218;219-221;236-238;250-255;266-270).

Крім того, судовою колегією вживались заходи щодо вручення судової повістки відповідачу через КП «Наше місто». Згідно інформації, наданої КП «Наше місто», судові повістки про виклик в судове засідання, призначені на 18.04.2017 р. та на 08.08.2017 р. відповідачу вручити не вдалося по тій причині, що мешканці за адресою: АДРЕСА_1, кв.89 та АДРЕСА_1 не відчинили двері ( а.с.228-233;258-264).

Згідно зі ст.. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на пятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_3. - ОСОБА_7., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником легкового автомобілю Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_3, є ОСОБА_8. (а.с. 5)

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2015 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у тому, що 21 квітня 2015 р. по вул. Новокузнецьку в м. Запоріжжі він, керуючи автомобілем Mercedes, реєстраційний номер НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території, не впевнився в безпеці руху, не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з автомобілем Suzuki, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5 який рухався по головній дорозі. Автомобілі пошкоджено. (а.с. 6)

Згідно звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 14 липня 2015 р., розмір завданої внаслідок пошкодження автомобілю матеріальної шкоди становить 26 306 грн. 25 коп. (а.с. 14-42)

На підставі ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_4. заперечував проти стягнення з нього суми збитків, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mercedes Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ 3157992 від 17 червня 2014 р. з терміном дії з 18.06.2014 року по 17 червня 2015 року. Вважає, що шкода, заподіяна ОСОБА_3, внаслідок ДТП, має бути відшкодована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3., виходив із того, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав.

Позивач ОСОБА_3. обрала спосіб захисту свого порушеного права, звернувшись із вимогами про відшкодування шкоди до ОСОБА_4., який завдав шкоду її майну. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення вимог ОСОБА_3.,.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи на час вирішення даного спору, позивачка не отримувала від ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» страхового відшкодування.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4. посилається на те, що суд першої інстанції визначив суму майнової шкоди на підставі звіту СПД «Шелудченко», який надала ОСОБА_3., не дослідивши при цьому звіт про визначення вартості збитку, складений ФОП «ОСОБА_9», на підставі якого було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування.

Судом першої інстанції було встановлено, що на замовлення ОСОБА_3. СПД «ОСОБА_10» було проведено оцінку, та складено висновок про вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ №16/07/15 від 14.07.2015 року. Вартість матеріальної шкоди, який спричинений автомобілю Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_2, склала 26 306,25 гривень. (а.с. 14-42)

Огляд автомобілю проводився 10.07.2017 року в присутності ОСОБА_4., про що свідчить його підпис на акті технічного огляду (а.с.29).

Відповідач не надав суду жодних доводів або міркувань, які дають підстави для сумніву у правильності висновку про вартість збитку. ОСОБА_4. не обґрунтував чому суд має надати перевагу саме висновку ФОП «ОСОБА_9», а тому доводи відповідача є неприйнятними.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 57,58,59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст.309 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст..88 ЦПК України судом першої інстанції, на підставі наданих позивачкою доказів, які не спростовані відповідачем, стягнуто з відповідача судові витрати: судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.; компенсацію витрат на проведення експертного дослідження в сумі 500 грн., компенсацію витрат на правову допомогу в сумі 1 929 грн. 20 коп. ( а.с.1,8,13).

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, відповідач у справі повідомлявся про дату час та місце розгляду справи, проте в судові засідання не з'являвся та доказів на підтвердження своїх заперечень та на спростування доказів поданих позивачем на подав, у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність позивачем своїх позивних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, правонаступника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова