У Х В А Л А

17 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Охрімчук Л.І., Лященко Н.П.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» Білої Ірини Володимирівни, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 листопада 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті менеджмент Україна» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року позов публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті менеджмент Україна» на користь позивача 8 641 279 53 грн, з яких 7593188, 74 грн - достроково заборгованість по поточному кредиту, 490000,00 грн заборгованість по простроченому кредиту, 68052, 18 грн - заборгованість по процентам, 430038,61 грн - заборгованість по простроченим процентам, 20000, 00 грн - заборгованість по комісії, 40000,00 грн - заборгованість по простроченій комісії. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті менеджмент Україна» на користь держави судовий збір в сумі 86412,79 грн. В позові до ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року змінено: рішення суду в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті менеджмент Україна» скасовано та закрито провадження у справі. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2016 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк», подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» Білою І.В. відхилено, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2016 року в частині, що не скасована апеляційним судом, та рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2016 року залишено без змін.

У лютому 2017 року від публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» Білої І.В. надійшла до Верховного Суду України заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2016 року з підстав, передбачених пунктами 2, 4 частини 1 статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ - статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права - частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки строк основного договору було продовжено.

На обгрунтування зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року та постанову Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року, в яких, на його думку, зазначені норми права застосовані по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 2, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову до ОСОБА_5 та про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті менеджмент Україна» з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову до ОСОБА_5, який є поручителем, згідно із договором поруки, укладеним в забезпечення виконання кредитного договору суди на підставі оцінених доказів, наданих сторонами та враховуючи правові висновки Верховного Суду України, викладені в постановах від 25 січня 2015 року (№ 6-190 цс 14), від 7 жовтня 2015 року (№ 6-263 цс 15) виходили з того, що банк, надіславши 12 березня 2014 року позичальнику та поручителю вимогу про дострокове погашення кредиту, змінив строк виконання основного зобов"язання, а тому звернувшись у березні 2015 року до суду з позовом до поручителя пропустив встановлений частиною 4 статті 559 ЦК України шестимісячний строк, у зв'язку з чим порука припинилася.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті менеджмент Україна», апеляційний суд, з висновком якого погодився й суд касаційної інстанції, закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України виходячи із того, що спір виник між юридичними особами і пов'язаний з їх господарською діяльністю, а тому цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Посилаючись на положення статей 1, 12 ГПК України), суд вказав, що розгляд справ між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду. Крім того, судом враховано правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 30 вересня 2015 року (№ 6-1323цс 15) про те, що відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об"єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У наданій заявником для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року, суд касаційної інстанції відхилив касаційну скаргу та залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з огляду на те, що банк звернувся в суд з позовом до поручителя в межах строку, передбаченого кредитним договором та в межах шестимісячного строку, надіславши 10 липня 2013 року поручителю вимогу про повне погашення заборгованості за кредитним договором, а 13 вересня 2013 року звернувся із зазначеним позовом до суду.

Отже, надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2015 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки суд касаційної інстанції залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій у зв'язку з відсутністю порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні судами рішень, при цьому норми статей 1, 12 ГПК України судом при вирішенні спору не застосовувались.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року, міститься правовий висновок про те, що якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати. Шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування самого зобов"язання поруки. Отже, якщо у шестимісячний строк Банк у будь-якій формі вимог до поручителя не пред'явив, то позов до поручителя подано з пропуском встановленого шестимісячного строку.

Відтак, висновок зроблений судом у судовому рішенні суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не суперечить висновку, зробленому Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року, на яку посилається заявник.

За викладених обставин вважати заяву публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» Білої І.В. обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом позовом публічного акціонерного товариства «Український БізнесБанк» до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Проперті менеджмент Україна» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко