Провадження номер 2-о/741/27/17
Єдиний унікальний номер 741/949/17
РІШЕННЯ

іменем України

18 липня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 20 грудня 1995 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння по АДРЕСА_1. 25 липня 1996 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1, присадибну земельну ділянку, а також все інше належне їй майно, заповідала заявникові. Заявник прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 Однак він не має змоги отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, оскільки в заповіті вказано, що заповідане майно знаходиться по АДРЕСА_1, а у свідоцтві про право на спадщину на домоволодіння вказано, що воно знаходиться по АДРЕСА_1. АДРЕСА_1» з 2015 року перейменована на АДРЕСА_1. Саме тому заявник просив судовим рішенням установити факт, що свідоцтво про право на спадщину від 20.12.1995 року, видане на ім'я ОСОБА_3, та заповіт ОСОБА_3 від 25.07.1996 року стосуються житлового будинку з надвірними будівлями та присадибної земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені в заяві, просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився, представник міської ради направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення вимог та просила справу розглянути без участі представника міської ради.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить висновок, що заява підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 1995 року була власником жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, розміщеному на земельній ділянці, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Носівської ДНК, зареєстрованого в реєстрі за №2237 (а. с. 8).

25 липня 1996 року державним нотаріусом Носівської ДНК Рекухою Л.І. посвідчено заповіт ОСОБА_3, яким вона заповідала ОСОБА_2 належний їй жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, розміщений на присадибній земельній ділянці, що підтверджується копією цього заповіту (а. с. 7).

Рішенням Носівської міської ради Чернігівської області АДРЕСА_1 було перейменовано на АДРЕСА_1.

У судовому засіданні встановлено, що спадковий жилий будинок з присадибною земельною ділянкою розташований по АДРЕСА_1, а свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння від 20.12.1995 р. та заповіт ОСОБА_3 стосуються жилого будинку та присадибної земельної ділянки, розташованих саме за цією адресою.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Установлення факту знаходження спадкового майна має для заявника юридичне значення, адже дасть йому можливість юридично оформити свої спадкові права.

Заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити вищезазначений факт, тому суд ухвалює рішення про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 208, 209, 212-215, 259 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Заяву задовольнити.

Установити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 20.12.1995 року державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Рекухою Л.І., зареєстроване в реєстрі за №2237, видане на ім'я ОСОБА_3, та заповіт ОСОБА_3, посвідчений 25.07.1996 року державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Рекухою Л.І., зареєстрований в реєстрі за №1345, стосуються житлового будинку з надвірними будівлями та присадибної земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий