Провадження № 2/317/977/2017
Справа № 317/2193/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.11.1993 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1317. Зазначила, що від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкають з нею. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2013 року з причини відсутності взаєморозуміння у вирішенні питань сімї. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

В попереднє судове засідання сторони не зявились, надали заяви в яких позивачка позов підтримала, просила задовольнити та розірвати шлюб, а відповідач позов визнав, також просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з копії повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 190937, виданого Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.11.1993 р., про що складений актовий запис № 1317.

Від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Шлюбні відносини між сторонами припинились з 2013 року, досягнення примирення сторін неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 212-215 ЦПК України, ст.ст.105, 110,112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.11.1993 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 1317.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Юрчук».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Д.І. Сакоян