Справа № 477/1117/16-ц
Провадження № 2/477/21/17
У Х В А Л А

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання ОСОБА_1,

за участю: позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

9 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу , в якому також вказала вимоги про визначення місця проживання дитини.

Просила розірвати їх з відповідачем шлюб, укладений між ними та зареєстрований 25 листопада 2006 року, а також визначити місце проживання їх дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю, постановивши при цьому рішення про негайне виконання щодо відібрання дитини та передачу їй.

Ухвалою судді від 10 червня 2016 року провадження в справі було відкрито.

В той же час, ухвалою суду від 23 червня 2016 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність вимогам закону, оскільки в ній було відсутнє обґрунтування та виклад обставин щодо вимог про відібрання дитини та визначення її місця проживання, а також не було сплачено судовий збір за всіма заявленими вимогами.

На засідання 13 липня 2016 року позивачкою недоліки були усунуті і суд продовжив розгляд справи.

В той же час, 26 квітня та 9 жовтня 2017 року позивачкою були подані ідентичні заяви про роз'єднання позовних вимог, в яких вона просила роз'єднати та виділити в окреме провадження вимогу щодо розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 17 листопада 2017 року позовні вимоги позивачки були роз'єднані і вимога про розірвання шлюбу була виділена в окреме провадження.

За загальним правилом позови до фізичної особи пред'являються за зареєстрованим у встановленому законно порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (ст. 109 ЦПК України).

З цього загального правила є виключення, визначені ст. 110 ЦПК України підсудність за вибором позивача, ст. 114 цього ж Кодексу виключна підсудність.

Однак заявлені позивачкою вимоги про відібрання дитини та визначення її місця проживання під ці виключення не підпадають.

Підсудність Жовтневого районного суду Миколаївської області за загальним правилом розповсюджується на цивільні справи, подані до відповідача, який зареєстрований у встановленому законному порядку на території Вітовського (раніше Жовтневого) районного суду Миколаївської області.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: м. Миколаїв. АДРЕСА_1, що є Інгульським (раніше Ленінським) районом м. Миколаєва, тому за загальним правилом цивільний позов до нього має пред'являтися і розглядатися судом, юрисдикція якого розповсюджується на цей район, тобто Ленінським районним судом м. Миколаєва.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_2 по суті ще розпочатий не був, оскільки до початку розгляду судом вирішувалися різні процесуальні питання за клопотанням учасників розгляду: залишення справи без розгляду, відводи, проведення психологічної експертизи, яка проведена не була, та ін.

Таким чином, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Жовтневому районному суду Миколаївської області і її слід передати за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва за місцем реєстрації відповідача.

Керуючись статтями 110, 116, 209, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини та визначення місця проживання дити направити за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва для розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суду Миколаївської області на протязі п'яти днів із дня її постановлення.

Суддя Р.В. Козаченко