Справа № 442/8359/17
Провадження № 2/442/2811/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви Стебницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан» про знесення самочинно-збудованого нерухомого майна-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить останнього знести самочинно збудовану будівлю ТОВ « Сапсан» за власний рахунок. В обґрунтування позову покликається, що відповідачем порушено інтереси держави в особі міської ради прав законного користувача щодо самовільно-забудованої земельної ділянки, отримання від неї корисних властивостей на правах законного користувача землі.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що дана справа не підсудна Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п.6 ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають і земельних правовідносин, в яких беруть участь субєкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВГСУ від 24 жовтня 2011 року N 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» із змінами від 10 липня 2014 року, місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4 1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно п.2 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Згідно п.п. 1.2, 1.2.1, 1.2.2, 1.2.3. Постанови Пленуму ВГСУ від 17 травня 2011 року №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», справи у спорах за участю органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких орган місцевого самоврядування реалізує повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам; відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що ТОВ «Сапсан» є юридичною особою, тобто субєктом господарювання.

Даний спір виник з приводу реалізації Стебницькою міською радою прав власника у сфері земельних правовідносин.

З огляду як на суб'єктний склад сторін, так і характер спірних правовідносин, вважаю, що дана позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, вважаю, що у відкритті провадження по даній позовній заяві відповідно до ст. 122 ч.2 п.1 ЦПК України слід відмовити, оскільки така не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, розяснивши позивачеві про його право на звернення для вирішення даного спору в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема у разі повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 15, 122 ч.2 п.1, 292, 293, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовною заявою Стебницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан» про знесення самочинно-збудованого нерухомого майна.

Зобов'язати Дрогобицьке управління державної казначейської служби України у Львівській області повернути Стебницькій міській раді (04372431), сплачений нею через ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1600 грн. на рахунок 0014 ГУ ДКСУ у Львівській області, код банку отримувача 825014, код отримувача 38007496, згідно квитанції №ПН2586 від 27.11.2017 року ПАТ « Кредобанк».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Хомик А.П.