Справа № 274/5476/16-ц
Провадження № 2/0274/338/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08.02.2017 року м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Щербака Д.С., з участю секретаря Поступайло Х.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулась в суд із зазначеним вище позовом до відповідача - ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Здоров'я (до перейменування - С.Сломницьких)АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивуються тим, що згідно договорів дарування від 27.02.1997р., реєстраційний № 1-427 та № 1-429, вона набула у власність 58/100 ідеальних частин у праві власності на житловий будинок за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. С.Сломницьких, буд. 30. Набуте право власності зареєстровано у встановленому законом порядку в КП «Бердичівське МБТІ» (номер запису 174 в книзі 59) про що свідчать реєстраційні посвідчення від 10.03.1997р.

Попри відсутність документально затвердження, між співвласниками даного будинку склався певний порядок користування, відповідно до якого зайняті її сім'єю приміщення фактично становлять окрему квартиру, позначену на технічному паспорті за № 2.

Згідно рішення Бердичівської міської ради від 21.07.2016р. за №152 вулицю С.Сломницьких перейменовано на вулицю Здоров'я.

У вказаному житлі з 18.03.1997р. зареєстрований на правах члена сім'ї власника її чоловік, який є відповідачем по справі.

Проте, вже більше 9 років відповідач не проживає за місцем реєстрації. Комунальні послуги не сплачує, у підтримці квартири та прибудинкової території в належному стані участі не приймає.

Крім того, позивачка не чинить жодних перешкод відповідачу у користуванні житловим приміщенням. Відповідач з власної ініціативи змінив адресу проживання. Де він мешкає на даний час їй не відомо.

Реєстрація відповідача позбавляє позивачку можливості вільно, на власний розсуд, в повному обсязі здійснювати законне право власності на нерухомість та призводить до додаткових витрат.

Будь-якої участі у витратах на утримання квартири та проведення ремонту відповідач не приймає, плати за комунальні послуги не здійснює. Крім того, будь-яких договірних відносин з приводу користування вищезазначеною квартирою у відповідача з позивачем, як власником, не існує.

З метою усунення перешкод у здійсненні її права власності на квартиру шляхом припинення права користування житловим приміщенням позивачка змушениа звернутись за захистом своїх прав до суду.

У судове засідання позивача не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила суд справу слухати у її відсутності, не заперечила проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності статей 74-76 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, причини його неявки суду не відомі, від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази та проаналізувавши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами положень статей 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном у тому числі і житлом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло квартира, будинок відповідно до статей 379, 382, 405 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Суд також враховує те, що наявність реєстрації відповідача у вказаному будинку обумовлює понесення додаткових витрат позивачу на сплату комунальних послуг.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Крім того, суд керується нормами міжнародного законодавства, які регулюють дану сферу правовідносин, а саме правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла.

Враховуючи те, що відповідач без поважних причин не проживає у зазначеному будинку, його станом не цікавиться, не сплачує комунальні рахунки, суд дійшов висновку, що він втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Також, згідно з п.3 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013р. №24-150/0/4-13 «Про практику застосування законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та членами сімї колишнього власника житла.

Однак, відповідно до ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судові витрати згідно статей 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Здоров'я (до перейменування - С.Сломницьких)АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Бердичівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д.С. Щербак