Номер провадження: 22-ц/785/4212/17
Номер справи місцевого суду: 523/9808/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4,

за участю секретаря Бахірко А.Г.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг» (попередня назва «УніКредит Лізинг») до ОСОБА_5, тертя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Постман»,

- про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИЛА:

24 червня 2015 року ТОВ «УніКдедитЛізінг»,котре змінило назву 27.01.2017 року на ТОВ «НЕОС ЛІЗИНГ» просило стягнути з ОСОБА_5 на їх користь 265 319 грн,26 коп.в тому числі:

-основний борг-148010,32 грн.;

-пеня за прострочення виконання зобовязання-17161,23 грн.;

3% річних-884,76 грн.;

-інфляційні витрати-30 722,60 грн

збитки-6000 грн.

-неустойка за прострочення повернення предмета лізінгу-62540,35 грн.

Вимоги обґрунтовували тим, що 27.09.2011 р. ТОВ «ПОСТМАН» та ТОВ «УніКредит Лізині» уклали Договір фінансового лізингу № 31011Л1/00-ІЛ) від 27.09.2011р. На виконання умов Договору згідно актів приймання-передачі від 10.10.2011р. Лізингодавець передав у користування Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач прийняв обраний ним предмет лізингу, а саме: 4 автомобіля FORD TRANSITCONNECT .

У свою чергу, Лізингоодержувач зобовязався сплачувати за користування предметами лізингу лізингові платежі згідно Графіків лізингових платежів. Однак Лізингоодержувач не виконував зобов'язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за Договором.

Зобовязання забезпечені договором поруки укладеного 27.09.2011 р. між ТОВ «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець), ТОВ «ПОСТМАН» (Лізингоодержувач) та ОСОБА_5 (Поручитель) .

Посилаючись на те, що взяті на себе зобовязання боржник не виконує позивач просить суд стягнути заборгованість з поручителя - ОСОБА_5

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року в заявлених вимогах-відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог,посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам по справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на справедливий суд, як ефективний засіб захисту порушеного права,відсутність у судовому рішенні мотивування відмови за кожною вимогою. При цьому не взято до уваги договірні стосунки між сторонами та наявність боргових зобовязань.

В судове засідання представник ТОВ «Постман» не зявився,про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія,заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін,що брали участь, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в заявлених вимогах,районний суд виходив з відсутності доказів про наявність боргу у 3-ї особи, вручення вимоги сторонам за договором та набуття права вимоги за договором фінансового лізінгу та договором поруки.

Судова колегія не погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 27.09.2011 р. ТОВ «ПОСТМАН» та ТОВ «УніКредит Лізині» уклали Договір фінансового лізингу № 31011Л1/00-ІЛ) від 27.09.2011р. На виконання умов Договору згідно актів приймання-передачі від 10.10.2011р. Лізингодавець передав у користування Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач прийняв обраний ним предмет лізингу, а саме: 4 автомобіля FORD TRANSITCONNECT.

У свою чергу, Лізингоодержувач зобовязаний був сплачувати за користування предметами лізингу лізингові платежі згідно Графіків лізингових платежів. Однак, не виконував зобов'язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за Договором в зазначеній сумі.

Зобовязання забезпечені договором поруки укладений 27.09.2011 р. між ТОВ «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець), ТОВ «ПОСТМАН» (Лізингоодержувач) та ОСОБА_5 (Поручитель) .

Відповідно до п. 1.1 Договорів поруки Поручитель, як солідарний боржник, зобов'язався безвідклично та безумовно сплатити Лізингодавцю за його першою вимогою, всі необхідні платежі за Договором загальною сумою до 144 935.28 доларів США, що на день укладання цього Договору становить 1 155 655,98 гривень, та сплатити всі інші платежі, що належать до сплати Лізингоодержувачем відповідно до умов Договору фінансового лізингу, в тій же самій сумі, валюті та «той же самий час (також у випадку дострокових платежів), як це визначено в Договорі фінансового лізингу.

Згідно п. 1.2 Договору поруки Поручитель зобовязується сплатити платежі, зазначені в п1.1 Договору, якщо йому надіслана Лізингодавцем письмова вимога - протягом 5 (пяти) робочих днів з дати такої вимоги.

Так, 24.04.2015 у зв'язку із наявністю боргу по Договору фінансового лізингу Лізингодавцем надіслано на адресу Поручителя вимогу за Договором поруки, а саме:

вимогу ТОВ «УніКредит Лізинг» вих. № 1007 від 24.04.2015 р., якою Лізингодавець повідомив Поручителя ОСОБА_5 про те, що станом на 24.04.2015р. заборгованість ТОВ «Постман» по сплаті лізинговихплатежів згідно Договору фінансового лізингу становить 162 723,24 грн. та підлягає сплаті Поручителем на користь Лізингодавця.

Зазначеною вимогою Лізингодавець просив Поручителя протягом п'яти днів з дати відповідної вимоги сплатити вказану в них суму заборгованості Лізингоодержувача. Поручитель не виконав свої зобов'язання за Договорами поруки та не сплатив заборгованість ТОВ «Постман» за Договором фінансового лізингу у вказані в вимогах строки, тому Відповідач порушив зобов'язання за Договорами поруки, а відтак несе відповідальність за таке порушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11. ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України укладення між сторонами договору є однією з підстав виникнення зобов'язання.

Положення ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України визначають, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 ЦК України визначила, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог відповідного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 2 статті 553 Цивільного кодексу України встановила, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно п. З ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг». лізінгоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п. 5.1 Договору Лізингоодержувач зобовязаний сплачувати лізингові платежі. Розмір лізингових платежів, їх складові частини та Дати платежів визначаються у графіку лізингових платежів.

Частиною другою статті 533 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти па день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак ТОВ «ПОСТМАН» не виконувало зобов'язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті лізингових платежів за Договором.

Таким чином, основний борг Лізингоодержувача (відповідача) за Договором,, що підлягає сплаті ним на користь Лізингодавця (позивача) становить 148 010,32 грн.,що підтверджено розрахунком суми боргу.

Згідно п. 12.3 Договору у випадку несплати Лізингоодержувачем в належний термін будь-якої суми, яка має бути сплачена ним за Договором Лізингу, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцюпеню в розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, яка діяла протягом періоду прострочення, за кожний день прострочення.

Облікова ставка НБУ в період прострочення, за який стягується пеня, була встановлена на наступному рівні: з 06.02.2015 р. - 19.5000% - Постанова НБУ від 04.02.2015 р. № 81; з 04.03.2015 р. - 30.0000% - Постанова НБУ від 02.03.2015 р. № 154.

Таким чином, загальна сума пені за прострочення сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів станом на 29.05.2015 р. становить 17161,23грн.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальна сума 3% річних від простроченої суми становить на 29.05.2015 року-884 грн.76 коп.

Відповідно до п. 12.4 Договору у випадку коли Лізингоодержувач не виконує обов'язку щодо повернення Предмета Лізингу, Лізингодавець має право вимагати від Лізингоодержувача сплатити неустойку у подвійному розмірі періодичного лізингового платежу за весь час прострочення. При цьому, для розрахунку приймається останній (тобто такий, який передує факту порушення юбов'язання Лізингоодержувача щодо повернення Предмету лізингу, повний періодичний лізинговий платіж, згідно з

Кількість прострочених днів за період з 06.05.2015 р. до 27.05.2015 р. становить 22 дня.

Таким чином, неустойки за прострочення повернення предмету лізингу складає:

40 390,64/31х22х2=57 328 грн.65 коп.

Однак, нормами Закону від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначене у гривні.

Виходячи з того, що сторонами було укладено договір, що визначається в іноземній валюті, тому вимоги щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки про стягнення грошового боргу в національній валюті та не змінює природу грошового зобовязання як такого, що визначене в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 30 722,60 грн.

Одночасно судова колегія відмовляє у вимогах щодо стягнення з поручителя збитків у розмірі 6000 грн. за сплату державного мита за виконавчий напис вчинений нотаріусом за відсутності доказів такої сплати.

Посилання на квитанцію в розмірі 18 000 грн. за оплату трьох нотаріальних написів не свідчить про те, що саме за виконавчий напис від 12.05.2015 року позивачем понесені виплати в розмірі 6000 грн.( а.с.44-45)

Виходячи з вищезазначеного,судова колегія дійшла до висновку, що районний суд помилково відмовив в позовних вимогах позивачеві в повному обсязі, що є порушенням ст.ст.212-214 ЦПК України, а тому в силу ст.309 ч.1 п. 3,4 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, про часткове задоволення позовних вимог.

В силу ст.88 ЦПК України та з врахуванням сплати позивачем судового збору в розмірі 8 224,72 грн. та з врахуванням пропорційності задоволення позовних вимог,судова колегія повертає позивачеві 7 739 грн.46 коп.

Керуючись ст. 218, 303,307, 309,316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2017 року скасувати з ухваленням нового.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Неос Лізинг» (попередня назва «УніКредит Лізинг») до ОСОБА_5, тертя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Постман», про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВ «НеосЛізинг»(ІПН-339422323;04070,м.Київ,вул.Петра Сагайдачнго,22/1) 223 384 грн.96 коп.в тому числі:

-основний борг-148010,32 грн.;

-пеня за прострочення виконання зобовязання-17161,23 грн.;

3% річних-884,76 грн.;

-неустойка за прострочення повернення предмета лізінгу-57 328,65 грн.

В решті позивних вимогах-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВ «Неос Лізинг»( ІПН -339422323; 04070,м.Київ,вул.Петра Сагайдачнго,22/1 понесені судові витрати 7 739 грн.46 коп.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.П.Заїкін

ОСОБА_6