Справа № 305/1190/17
Провадження по справі № 2/305/802/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою,-

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 09 березня 2014 року в смт. Ясіня Рахівського району по вул. Головній, з вини громадянина ОСОБА_1, який керував автомобілем ВАЗ 21083 з державним номерним знаком АО 6625 АК, сталася ДТП. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки ВАЗ 21015 з номерним знаком АО 8285 АН, під керуванням ОСОБА_2 Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.04.2014. Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля №33 від 03.04.2014, складеного оцінювачем ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21015, становить 28579,02 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП потерпілій особі відшкодована не була. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий, з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) бюро України із відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8230706, терміном дії з 21.11.2013 по 20.11.2014. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п.41.1 ст. 41 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі",здійснено регламенту виплату потерпілій особі в розмірі 23815, 85 грн. 29.08.2014 позивач звернувся до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених з проведенням регламентної виплати потерпілому в сумі 23815,85 грн., а також витрат понесених МСТБУ для встановлення розміру збитку та збору документів в сумі 1345 грн. На даний час, в добровільному порядку відповідачем вказані кошти не виплачено. Позивач у позові просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на їхню користь 25160,85 грн. боргу, 2000 грн. витрат на правову допомогу та 1600 грн. судового збору.

В судове засідання представник позивача МТСБУ не з'явився. Представник за довіреністю ОСОБА_4 у позовній заяві просив суд дану справу розглянути у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_1, повторно в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованими листами. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подавав.

В силу ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 09.03.2014 року о 15 год. 15 хв. на автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів, в смт. Ясіня по вул. Головній, Рахівського району, Закарпатської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху. В результаті зіткнення, обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 14.2 "В" Правил дорожнього руху України.

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №305/656/14-п від 01.04.2014, яка набула законної сили 14.04.2014, винним у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1.

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_3, зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу.

Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля ВАЗ-21154, номерний знак НОМЕР_4, визначена за витратним підходом, враховуючи податок на додану вартість, складає 28579,02 грн. (Звіт №33 про оцінку автомобіля НОМЕР_5).

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на дату ДТП застрахована не була.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, оскільки шкода завдана з вини ОСОБА_5, така підлягає відшкодуванню за його рахунок.

Згідно з ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

У відповідності з ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

10 червня 2014 року потерпілий ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про відшкодування йому оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 09 березня 2014 року в смт. Ясіня. До вказаної заяви було додано поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/823076 терміном дії з 21.11.2013 по 20.11.2014.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п.41.1 ст. 41 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем здійснено регламенту виплату потерпілій особі в розмірі 23815,85 грн., що стверджується платіжним дорученням №1/123137 від 29.08.2014.

Окрім того, судом встановлено, що МТСБ України, поніс витрати в сумі 1345 грн. для встановлення розміру збитків та збору документів, згідно платіжного доручення №7064 від 26.08.2014.

29 серпня 2014 року МТСБУ надіслало ОСОБА_1 листа з вимогою відшкодувати 25160,85 грн. шкоди. , однак, до дня звернення позивача до суду, відповідачем вказана шкода не відшкодована.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження відшкодування понесених позивачем витрат, відповідач, не надав, у жодне із судових засідань не з'явився,заперечень на позов суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь Моторного страхового бюро України грошових коштів в розмірі 25160,85 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача, на користь позивача, слід стягнути судові витрати, що складаються з 1600 гривень судового збору, сплачені позивачем при подачі позову до суду відповідно до платіжного доручення №51107 від 12.07.2017 та 2000 гривень витрат на правову допомогу, відповідно до Додаткової угоди №150 від 15.05.2016 до Контракту про надання правової допомоги №80 від 19.12.2012.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 212- 215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), адреса: Русанівський бульвар 8, м.Київ, 25160 (двадцять п'ять тисяч сто шістдесят) гривень боргу, 1600 (одну тисячу шістсот) гривень судових витрат та 2000 (дві тисячі) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бліщ О.Б.