Справа № 635/2419/17
Провадження № 2/635/1942/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання батька,

ВСТАНОВИВ:

позивач подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь суму понесених додаткових витрат в розмірі 2108,00 гривень та додаткові витрати на утримання батька - ОСОБА_1, щомісячно, в розмірі 250,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що його син ОСОБА_2 - відповідач по справі, на підставі рішення суду виплачує на користь батька аліменти в розмірі 280,00 гривень. Загальна сума аліментів не покриває щомісячних додаткових витрат позивача, оскільки останній страждає на хронічне захворювання - цукровий діабет тяжкої форми, є інвалідом другої групи загального захворювання, у зв'язку з чим потребує медичних засобів, як-то шприци, голки, спирт, тощо та інших допоміжних матеріалів; приборів для контролю за рівнем цукру в крові, а також ліків для лікування у лікарнях два рази на рік і препаратів для постійного споживання в амбулаторних умовах. Всі вищевказані засоби та ліки позивач вимушений придбавати за свій рахунок. Пенсія позивача складає 1303,54 гривень на місяць. Загальна сума витрат понесених ОСОБА_1 на придбання медичних засобів та препаратів становить 4216,00 гривень, яка вже сплачена позивачем; в подальшому ОСОБА_1 потребує додаткових витрат у розмірі 250,00 гривень щомісячно, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву, просив розглянути справу без його участі на підставі наданих ним матеріалів.

Представник відповідача - ОСОБА_3, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також надала письмові заперечення, в яких просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач безпідставно зловживає своїм правом та його вимоги є необґрунтованими, зважаючи на наступне. Позивач є інвалідом та отримує пенсію у розмірі більшому ніж встановлений законом прожитковий мінімум. Крім того, 21 травня 2013 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 280,00 гривень щомісячно; в зобов'язанні ОСОБА_2 брати участь в додаткових витратах на утримання батька відмовлено. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року частково задоволено вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року скасовано рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року та постановлено нове, яким ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Також, встановлено, що позивач фактично має самостійний дохід і крім пенсії, одержує аліменти, а також одержує допомогу від сестри. Відповідно до листа податкової міліції ОУ Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області від 05 червня 2014 року ОСОБА_1 збирає колекцію зі старих автомобілів, а саме в період 2014 року ним було придбано наступні автомобілі: Nissan Bluebird, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, 1987 року випуску за 300 доларів США; Peugot 305, 1983 року випуску - за 300 доларів США та Fiat 141 1988 року випуску - за 300 доларів США. Крім того у власності позивача перебуває автомобіль ЗАЗ Таврія. Тобто ОСОБА_1 має можливість витратити 900 доларів США, що еквівалентно 19800,00 гривень для збору колекції з автомобілів, за таких обставин у батька відсутня потреба в отриманні від сина матеріальної допомоги на лікування. Крім того, факт заможності позивача підтверджує наявність трьох об'єктів нерухомості, а саме: ? частини квартири АДРЕСА_1; ? частини житлового будинку АДРЕСА_2 та 53/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 Також позивачем не надано доказів на підтвердження тяжкого стану, або, що захворювання, на яке він хворіє є тяжким. Згідно довідки МСЕК ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням. Сама по собі наявність другої групи інвалідності не надає право на отримання додаткових коштів. З наданих позивачем чеків про придбання ліків вбачається, що вони були придбані в період з лютого до травня 2017 року, тобто протягом 4-х місяців; відповідно сума витрат на лікування у позивача не перевищує тисячі гривень на місяць. В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 має неповнолітнього сина ОСОБА_4, на утримання якого щомісячно сплачує 1000,00 гривень, допомагає своїй колишній дружині, яка на даний час не має постійного заробітку; сплачує щомісячно аліменти на утримання батька ОСОБА_1 в розмірі 280,00 гривень, а також ОСОБА_2 вимушений знімати житло, оскільки позивач перешкоджає відповідачу користуватися житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є приватним підприємцем та не має постійного доходу. До того ж на теперішній час він має іншу сім'ю та малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже, підстави для стягнення додаткових витрат на лікування позивача, пов'язаних з тяжкою хворобою та інвалідністю останнього відсутні, оскільки ОСОБА_1 має можливість отримати (може отримує) соціальну допомогу, до цього ж його матеріальний стан дозволяє збирати колекцію автомобілів; крім того, таке рішення буде матеріально важким для відповідача, фактично він буде вимушений залишити своїх дітей та сім'ю без матеріальної підтримки.

Суд, розглянувши заяву позивача та представника відповідача, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком відповідача ОСОБА_2.

Позивач є інвалідом ІІ групи і відповідно до довідки Харківського об'єднаного УПФ Харківської області № 304-13/44 від 17 січня 2017 року, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, розмір якої у період з липня 2016 року до січня 2017 рок склав 9084,68 гривень.

Також позивач перебуває на диспансерному обліку в АЗПСМ селища Покотилівка у зв'язку із захворюваннями на цукровий діабет 2 типу; серцево-судинного захворювання, хронічної хвороби нирок, про що свідчить лист КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Мерефа Харківського району» № 114 від 13 вересня 2016 року.

В якості доказів позивачем суду надано: копії фіскальних чеків на придбання лікарських препаратів та медичних послуг у період з лютого 2016 року - травень 2016 року на загальну суму 4216,60 гривень; копії фіскальних чеків на вимір рівня цукру в крові у період січень - лютий 2015 року, квітень 2015 року на загальну суму 2942,18 гривень, а саме: 19 січня 2015 року - на суму 248,71 гривень; 23 лютого 2015 року - 491,25 гривень; 06 квітня 2015 року на загальну суму 2202,22 гривень; скріншот сайту Мінфіну щодо індексу інфляції в Україні у період з 2000 року до 2017 року; консультативний висновок спеціаліста поліклінічного відділення КЗОЗ «Мереф'янська центральна районна лікарня» від 27 вересня 2015 року; протокол мрт - дослідження хребта ОСОБА_1, сформований 17 травня 2017 року відділенням променевої діагностики (діагностичний центр) Харківської обласної клінічної лікарні; лист Управління Державтоінспекції № 930/49/20/03 від 24 лютого 2016 року; лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 11570, 11571 від 06 вересня 2016 року.

Також судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зобов'язання сина брати участь у додаткових витратах на батька та відшкодування витрат на утримання спільного майна, вимоги позивача задоволено частково; збільшено розмір аліментів на утримання непрацездатного батька, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 згідно рішення судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 280,00 гривень, щомісячно, замість 200,00 гривень до зміни матеріального положення чи стану здоров'я сторін, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили; в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання брати участь у додаткових витратах на придбання телефону, ліків, одягу, харчів та в частині відшкодування витрат на утримання спільного майна відмовлено; рішення суду набрало законної сили.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року змінено рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року по цивільній справі № 635/8665/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на батька, викликаних тяжкою хворобою та інвалідністю, яким частково задоволено вимоги позивача і стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 додаткові витрати у розмірі 4999,86 гривень - скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь додаткових витрат та витрат по сплаті судового збору в сумі 487,20 гривень, ухвалено відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині; в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Крім того, в ході розгляду цивільної справи № 635/8665/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на батька, викликаних тяжкою хворобою та інвалідністю встановлено, що позивачу на праві власності належить ? частини квартири АДРЕСА_1; ? частини житлового будинку АДРЕСА_2 та 53/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до інформації Харківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області № 72/4/20-23-07-12 від 05 червня 2014 року, співробітниками ОУ Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області 04 червня 2014 року здійснено виїзд за адресою місця проживання ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_4 та отримано пояснення останнього, про те, що на території вищевказаного будинку знаходяться 4 транспортних засоби: Nissan Bluebird, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, 1987 року випуску придбаний за 300 доларів США для колекції; Peugot 305, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 1983 року випуску, придбаний за 300 доларів США для колекції; Fiat 141, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 1988 року випуску, придбаний за 230 доларів США для колекції та автомобіль ЗАЗ Таврія, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, придбаний в якості металобрухту. Також ОСОБА_1 пояснив, що займається ремонтом авто та що це його хобі - без мети отримання прибутку, ніяким бізнесом він не займається, доходів не має, працює, як інвалід в денний час.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 61 частиною 1 ЦПК України доказуванню не підлягають обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Статтею 202 СК України визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо. Також до уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність в батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Суд, аналізуючи надані позивачем докази, приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суму понесених додаткових витрат в розмірі 2108,00 гривень та додаткові витрати на утримання, щомісячно, в розмірі 250,00 гривень задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи вимоги позивач посилається на те, що він страждає на цукровий діабет, а сума аліментів у розмірі 280,00 гривень та пенсія у розмірі 1303,54 гривень не покривають додаткові витрати на лікування, але не надав доказів на підтвердження того, що він перебуває у стані крайньої нужденності та потребує матеріальної допомоги, при цьому суд виходить з тих обставин, що позивач отримує пенсію, розмір якої вище мінімального, що встановлений законом (у січні 2017 року позивач одержав пенсію у розмірі 1303,54 гривень, тоді як станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум на непрацездатну особу складав 1247,00 гривень), також одержує аліменти від відповідача у розмірі 280,00 гривень, а рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій при розгляді цивільної справи № 635/8665/14-ц встановлено, що позивач є співвласником трьох об'єктів нерухомості та на подвір'ї належного позивачу домоволодіння знаходяться три одиниці автотранспортних засобів.

Враховуючи, що позивач не довів особливу нужденність і наявність виняткових обставин у його матеріальному становищі, суд повністю відмовляє в задоволенні заявлених вимог та звертає увагу позивача на те, що в Україні з 01 квітня 2017 року діє урядова програма «Доступні ліки», за якою особи із серцево-судинними захворюваннями, діабетом ІІ типу та бронхіальною астмою, можуть отримувати ліки безкоштовно або з незначною доплатою і позивач не позбавлений можливості, як особа, що страждає на цукровий діабет і серцево-судинні захворювання скористатися цією програмою.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ч. 1 ст. 202, ст. 203 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна