Провадження № 2-з/193/6/17
У Х В А Л А

31 липня 2017 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Софіївка клопотання відповідача ОСОБА_1, про витребування доказів по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості ,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості.

14 липня 2017 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду клопотання про витребування доказів, обгрунтовуючи його тим, що позивачем в якості належного обґрунтування своїх позовних вимог не було долучено до позовної заяви усіх документів, які на думку відповідача ОСОБА_1 є необхідними для повного та всебічного розгляду справи.

З огляду на це, відповідач ОСОБА_1 вважає, що керуючись вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, суд повинен витребувати у позивача деякі документи, враховуючи наступне.

Позивач укладаючи Кредитний договір з відповідачем ОСОБА_1 обовязково повинен був надати останньому інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту, усіх затрат на його оформлення та надання, а також інші факти та обставини, що передбачені ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» , яка була чинною на момент укладення Кредитного договору.

Згідно п. 2.2. розділу 2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного Банку України від 10.05.2007 № 168 «Інформація про платежі споживача, які зазначені в пункті 2.1 цієї глави, надається з обов'язковим зазначенням бази їх розрахунку (зазначається сума, на підставі якої робиться розрахунок, зокрема сума наданого кредиту, сума непогашеного кредиту, фіксована сума тощо)».

Відповідно до п. 2.4. розділу 2 Правил: «Банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про знайомлення з вищенаведеною інформацією».

Нормами п. 3.2. розділу 3 Правил передбачено, що кредитний договір має містити: графік платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користуванням кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил. У графіку платежів також має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом.

Згідно п. 3.4 розділу 3 Правил, Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках.

Відсутність доказів, які б підтверджували факт виконання позивачем вимог Правил та Закону свідчить про те, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 не було погоджено суттєвих умов Кредитного договору, оскільки сторонами не досягнуто згоди про сукупну вартість кредиту, строки повернення кредиту і, відповідно, строки сплати відсотків за користування ним, а також усіх інших платежів за Кредитним договором та, як наслідок, відповідні обставини дають можливість відповідачу ОСОБА_1 визнати Кредитний договір недійсним, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Підпунктом 4.2.5. Кредитного договору передбачено, що: «Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення Кредиту/Кредитної лінії, оплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі спалити черговий платіж».

Відповідно до п. 4.3.5 Кредитного договору: «Позичальник зобовязаний у випадках, визначених в цьому Договорі, протягом семи календарних днів з дня отримання вимоги Банку про дострокове повне виконання зобовязань, виконати зобовязання щодо повернення Кредиту/коштів, отриманих в рамках Кредитної лінії, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених цим Договором та можливих штрафних санкцій». Відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону (яка була чинною на момент подання Позову): «Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність».

Водночас, в матеріалах справи відсутні наступні належні докази:

- несвоєчасного виконання відповідачем ОСОБА_1 умов Кредитного договору чи неповної сплати чергового платежу;

- направлення на адресу відповідача ОСОБА_1 вимоги про дострокове стягнення заборгованості по Кредитному договору;

- фактичної (конкретної) дати отримання відповідачем ОСОБА_1 вимоги про дострокове стягнення заборгованості;

- докази того, що відповідач ОСОБА_1, протягом 30 (тридцяти) календарних днів, починаючи з дня отримання вимоги, не виконав свої зобовязань за Кредитним договором, а отже у позивача, з огляду на норми ч. 10 ст. 11 Закону та умови пп. 4.2.5. Кредитного договору, дійсно були правові підстави для дострокового стягнення з вдповідачів заборгованості за Кредитним договором.

Слід зазначити, що позивач не обґрунтував належним чином своє твердження у позовній заяві про те, що: «… станом на 22.05.2015 у відповідача ОСОБА_1 перед Банком утворилась заборгованість за Договором у сумі 4 257,70 доларів США … та 51 738,57 гривень…, яка складається з заборгованості за кредитом (у тому числі прострочена) 3631,14 доларів США…; заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) 626,56…; пеня за прострочення сплати кредиту 20 193,08 грн.…; штраф за порушення умов кредитного договору 31 545,49 грн. …».

З огляду на це, у позові позивач просить стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти у сумі 4 257,70 доларів США та 51 738,57 грн.

При цьому на обґрунтування розміру заборгованості позивач надає суду розрахунок заборгованості клієнта ОСОБА_1 за договором № 785626/ФЛ від 03.04.2008 станом на 22.05.2015 .

В той же час, відповідач ОСОБА_1 вважає, що розрахунок не є належним доказом, який би підтверджував розмір заборгованості, з огляду на нижче вказані обставини.

Якщо проаналізувати зміст розрахунку, то можна зробити висновок, що позивач здійснював їх виходячи з даних (періодів, сум заборгованості, кількості днів прострочення, кількості днів нарахування відсотків тощо), які зазначені у таблиці загальна сума платежів клієнта по кредиту.

Однак, після ознайомлення зі змістом таблиці платежів відповідач ОСОБА_1 виявив, що позивач зазначив у даній таблиці не всі відомості відносно платежів, які здійснювались відповідачем ОСОБА_1, оскільки в таблиці відсутні наступні відомості.

1) Так, відповідно до таблиці платежів відповідачКорецький В.І. у 2008 році виплатив позивачу на виконання умов Кредитного договору 2 250,00 доларів США. Однак, слід зазначити, що в Таблиці платежів відсутня інформація про те, що відповідач ОСОБА_1 у 2008 році сплатив ще 2400,00 доларів США, що підтверджується наступними квитанціями: від 07.05.2008 № 42 (на суму 300,00 доларів США), від 10.06.2008 № 6656 (на суму 600,00 доларів США), від 22.07.2008 № 8185 (на суму 600,00 доларів США), від 10.10.2008 № 4799 (на суму 300,00 доларів США), від 10.11.2008 № 176 (на суму 300,00 доларів США), від 11.12.2008 № 5610 (на суму 300,00 доларів США).

2) відповідно до таблиці платежів відповідач ОСОБА_1 у 2009 році виплатив позивачу на виконання умов Кредитного договору 3 396,62 доларів США. Однак, слід зазначити, що в таблиці платежів відсутня інформація про те, що відповідач ОСОБА_1 у 2009 році сплатив ще 2494,02 доларів США, що підтверджується наступними квитанціями: від 05.01.2009 № 9331 (на суму 500,00 доларів США), від 24.04.2009 № 2 (на суму 281,25 доларів США), від 11.06.2009 № 8530 (на суму 570,00 доларів США), від 14.07.2009 № 8010 (на суму 290,00 доларів США), від 11.09.2009 № 6906 (на суму 7,90 доларів США), від 11.09.2009 № 25 (на суму 281,25 доларів США), від 02.10.2009 № 7 (на суму 281,25 доларів США), від 02.10.2009 № 8 (на суму 0,56 доларів США), від 13.11.2009 № 6 (на суму 281,25 доларів США), від 13.11.2009 № 6 (на суму 0,56 доларів США).

3) відповідно до таблиці платежів відповідач ОСОБА_1 у 2010 році виплатив позивачу на виконання умов Кредитного договору 3 487,04 доларів США. Однак, слід зазначити, що в таблиці платежів відсутня інформація про те, що відповідач ОСОБА_1 у 2010 році сплатив ще 564,25 доларів США, що підтверджується наступними квитанціями: від 17.09.2010 № 422 (на суму 281,25 доларів США), від 25.11.2010 № 8648 (на суму 283,00 доларів США).

4) відповідно до таблиці платежів відповідач ОСОБА_1 у 2011 році виплатив позивачу на виконання умов Кредитного договору 3 383,25 доларів США. Однак, слід зазначити, що в таблиці платежів відсутня інформація про те, що відповідач ОСОБА_1 у 2011 році сплатив ще 282,00 доларів США, що підтверджується квитанцією від 16.04.2011 № 975 (на суму 282,00 доларів США).

Тобто, з зазначеного можна зробити висновок, що позивач не вказав у таблиці платежів відомості про сплату відповідачем ОСОБА_1 заборгованості по Кредитному договору на загальну суму 5 740,27 (пять тисяч сімсот сорок доларів США 27 центів).

Враховуючи зазначені вище обставини, можна зробити висновок, що помилки в таблиці платежів свідчать, як наслідок, про помилки в розрахунку в тому числі і в розрахунках пені, штрафу та відсотках.

З огляду на вказані вище обставини, відповідач ОСОБА_1 вважає, що у суду є правові підстави для витребування у позивача:

- виписки по рахунку відповідача ОСОБА_1, в якій би була наявна інформація про сплату відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 5 740,27 (пять тисяч сімсот сорок доларів США 27 центів), про які відсутня інформація в таблиці;

- розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 за тілом кредиту, з урахуванням всіх платежів, які здійснив відповідач ОСОБА_1 (в тому числі і на загальну суму 5 740,27 доларів США 27 центів).

Позивач у позові просить суд стягнути заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 626,56 доларів США, при цьому розрахунок відповідної заборгованості був зазначений позивачем у розрахунку.

Після детального ознайомлення з розрахунком відсотків, відповідач ОСОБА_1 прийшов до висновку, що останній не повинен братися судом до уваги, з огляду на наступне.

Так, відсотки за користування кредитними коштами розраховується за наступною формулою: С*ВС/365*Д/100

В даній формулі С сума заборгованості по тілу кредиту на яку нараховуються відсотки, ВС- відсоткова ставка по Кредитному договору, Д кількість днів у періоді нарахування.

За допомогою даної формули відповідач ОСОБА_1 перевірив розрахунок відсотків і виявив наступне.

Так, якщо, наприклад, взяти нарахування відсотків за період з 03.04.2008 по 19.05.2008, то позивач нарахував відсотки у розмірі 259,91 долар США за 47 днів на суму заборгованості у розмірі 15 254,97 доларів США. Однак, якщо підставити дані позивача до вищевказаної формули, то розмір даних відсотків буде складати 256,35 доларів США (15254,97*13,05/365*47/100). Тобто, позивач допустив помилку при нарахуванні відсотків за період з 03.04.2008 по 19.05.2008 на 3,56 доларів США більше.

Слід зазначити , що позивачем було допущено такі арифметичні помилки по кожній із позицій, які зазначені у розрахунку відсотків, як наслідок, відповідні обставини свідчать про те,що розрахунок відсотків взагалі не повинен братися судом до уваги, оскільки в ньому допущені арифметичні помилки.

Окрім, цього позивач у позові просить необґрунтовано стягнути з відповідачів пеню у розмірі 20193,08 грн. (двадцять тисяч сто дев'яносто три гривні 08 коп.), що вбачається з наступного.

У позові позивач правовою підставою нарахування пені зазначив п. 5.1. Договору, відповідно до якого: «У разі прострочення Позичальником сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню Кредиту/Кредитної лінії, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення».

На підтвердження обґрунтованості нарахування пені позивач у розрахунку зазначив таблицю розрахунок пені за прострочення сплати мінімального платежу, з якого вбачається, що пеня розраховувалась (обчислювалась) позивачем у доларах США, оскільки остання була нарахована спочатку у розмірі 976,51 доларів США, а в подальшому була конвертована позивачем у гривню по курсу 20,678827 за один долар США.

В той же час, нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка розраховувалась у доларах США суперечить вимогам діючого законодавства України, що вбачається з наступного.

Навіть, якщо припустити, що у позивача були правові підстави для нарахування пені у доларах США, то позивач, з незрозумілих причин здійснював нарахування на загальну суму заборгованості. Так, наприклад за період з 03.04.2015 по 20.04.2015 позивач нараховує пеню за прострочення кредиту на загальну суму заборгованість у розмірі 4 149,98 дол. США , або за період з 21.04.2015 по 20.05.2015 позивач нараховує пеню за прострочення відсотків на загальну суму заборгованість у розмірі 4 190,78 дол. США дол. США .

Водночас, згідно вимог чинного законодавства та Кредитного договору, позивач дійсно має право нараховувати пеню, але останній повинен був нараховувати пеню не на загальну суму заборгованості по кредиту чи по відсоткам, а, з огляду на умови п. 2.2.1 Кредитного договору, на кожні щомісячні платежі окремо .

ОСОБА_1 просить суд витребувати у позивача:

1) письмові докази виконання позивачем вимог п. 2.2., п. 2.4. розділу 2 та п. 3.2., 3.4. розділу 3 Правил, та ч. 2 ст. 11 Закону, в частині письмового повідомлення відповідача ОСОБА_1 про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, а також інших фактів та обставин.

2) письмові докази, з яких вбачається факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 22 000, 00 доларів США, а також документи, які будуть свідчити про здійснення часткового погашення заборгованості по Кредитному договору.

3) письмові докази, які підтверджують наступні обставини:

- факт направлення на адресу відповідача ОСОБА_1 вимоги позивача про дострокове повернення заборгованості по Кредитному договору;

- факт отримання відповідачем ОСОБА_1 вимоги позивача про дострокове повернення заборгованості по Кредитному договору;

- факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 вимоги позивача про дострокове повернення заборгованості по Кредитному договору протягом 60 днів з дня її отримання;

4) докази, які б достеменно свідчили про порушення відповідачем ОСОБА_1 умов Кредитного договору, внаслідок чого у позивача, з огляду умови п. 2.3.3. Кредитного договору, дійсно виникло право на дострокове стягнення усієї заборгованості з відповідачів.

5) розгорнутий розрахунок розміру заборгованості, з урахуванням зауважень відповідача ОСОБА_1 у даному клопотанні;

6) виписку по банківському рахунку (рахунках) відповідача ОСОБА_1, який використовувався при погашенні заборгованості по Кредитному договору.

Представник позивача та відповідачі в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксація судового засідання не здійснювалась.

Дослідивши клопотання, суд приходить до висновку про необхідність витребування доказів з наступних підстав.

Згідно ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попередне судове засідання по справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із дорученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. У заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Суд вважає, що клопотання відповідача про витребування доказів обгрунтоване, відповідає нормам чинного законодавства України та підлягає задоволенню, тому суд приходить до висновку, що відповідні докази повинні бути судом витребувані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133-137 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_1, про витребування доказів по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, задовольнити.

Витребувати у Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 наступні докази:

1) письмові докази виконання позивачем вимог п. 2.2., п. 2.4. розділу 2 та п. 3.2., 3.4. розділу 3 Правил, та ч. 2 ст. 11 Закону, в частині письмового повідомлення відповідача ОСОБА_1 про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, а також інших фактів та обставин.

2) письмові докази, з яких вбачається факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 22 000, 00 доларів США, а також документи, які будуть свідчити про здійснення часткового погашення заборгованості по Кредитному договору.

3) письмові докази, які підтверджують наступні обставини:

- факт направлення на адресу відповідача ОСОБА_1 вимоги позивача про дострокове повернення заборгованості по Кредитному договору;

- факт отримання відповідачем ОСОБА_1 вимоги позивача про дострокове повернення заборгованості по Кредитному договору;

- факт невиконання відповідачем ОСОБА_1 вимоги позивача про дострокове повернення заборгованості по Кредитному договору протягом 60 днів з дня її отримання;

4) докази, які б достеменно свідчили про порушення відповідачем ОСОБА_1 умов Кредитного договору, внаслідок чого у позивача, з огляду умови п. 2.3.3. Кредитного договору, дійсно виникло право на дострокове стягнення усієї заборгованості з відповідачів.

5) розгорнутий розрахунок розміру заборгованості, з урахуванням зауважень відповідача ОСОБА_1 у даному клопотанні;

6) виписку по банківському рахунку (рахунках) відповідача ОСОБА_1, який використовувався при погашенні заборгованості по Кредитному договору.

Витребуванні докази надати Софіївському районному суду Дніпропетровській області до 17 серпня 2017 року.

При неможливості надати вказані докази взагалі або у встановлений судом строк, повідомити суд про причини неможливості їх надання протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О .В. Шумська