Провадження № 2/161/3921/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гринь О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торчинської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Торчинської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №10 по вул. Грушевського в смт. Торчин Луцького району Волинської області. 25 вересня 2016 року ОСОБА_2 помер. На випадок своєї смерті покійний ОСОБА_2 залишив заповіт, який посвідчений секретарем Торчинської сільської ради Луцького району Волинської області 22 січня 2014 року, та згідно якого заповів їй все своє майно, в тому числі, вищевказаний житловий будинок. Як спадкоємець за заповітом, вона прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. 30 серпня 2017 року вона звернулась до нотаріуса з метою оформлення свої спадкових прав про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Такі документи в неї відсутні, оскільки покійний ОСОБА_2 офіційно за собою власність на спадковий будинок не зареєстрував.

З огляду на наведене, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в смт. Торчин по вул. Грушевського, 10 Луцького району Волинської області.

В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача адвокат ОСОБА_3 подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, заявою від 19 жовтня 2017 року селищний голова Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області просив розгляд справи здійснювати без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 25 вересня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №187123, виданого Виконавчим комітетом Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області (а.с.5).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт та зробив наступне розпорядження: все належне йому майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Заповіт посвідчено секретарем Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області 22 січня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за №6.

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 02 червня 2017 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на «Чечотка» (а.с.4).

З копії довідки Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області №18 від 02 березня 2017 року встановлено, що спадкове майно спадкодавця ОСОБА_2 складається з житлового будинку з належними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в селищі Торчин по вул. Грушевського, 10 Луцького району Волинської області, та земельних ділянок, які знаходяться на території Буянівської сільської ради (а.с.7).

З копії технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, селище Торчин, вулиця Грушевського, 10 вбачається, що вказаний житловий будинок складається з двох кімнат, коридору, кладової та кухні, загальна житлова площа становить 38,0 кв.м (а.с.10-13).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Торчин по вул. Грушевського, 10 Луцького району Волинської області.

Відповідно до положень ст. ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16 березня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа. З копії матеріалів спадкової справи також встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 шляхом подання заяви нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини.

В матеріалах справи наявна копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_6, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.27).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, яка претендує на спадщину за заповітом є позивач ОСОБА_1 Інших спадкоємців немає.

Оскільки в позивача у справі відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, вона обєктивно позбавлена можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в смт. Торчин по вул. Грушевського, 10 Луцького району Волинської області, після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 328, 357, 370, 392, 1222, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в селищі Торчин по вулиці Грушевського, 10 Луцького району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, який помер 25 вересня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.