Справа № 367/3270/17
Провадження № 2-з/367/205/2017
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки.

29.11.2017 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить невідкладно вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки. До набрання рішенням в справі законної сили накласти арешт на: земельну ділянку, площею 0,072 га, кадастровий номер :01:126:0038, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровану на ім'я ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1; житловий будинок, АДРЕСА_2, зареєстрований на ім'я ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1.

В судове засідання сторони не викликалися.

Оглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи № 367/3270/16 суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами.

У відповідності до п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З матеріалів справи та поданої представником позивача заяви не вбачається підстав для висновку, що станом на момент звернення з заявою про забезпечення позову або в подальшому існує чи виникне реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі не вжиття заходів забезпечення позову. Доказів наявності такої загрози як матеріали справи, так і матеріали заяви не містять.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 152, 153, 197 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Ф. Карабаза