Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/1945/16-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 2 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2017 року,

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив поділити квартиру АДРЕСА_1 та виділити йому кімнату 5-7 площею 18,1 кв. м., кімнату 5-8 площею 13,1 кв. м., кухню 5-9 площею 9,8 кв. м., коридор 5-1 площею 8,0 кв. м., веранду 5-І площею 4,3 кв. м., а ОСОБА_2 виділити кімнату 5-5 площею 14,5 кв. м., кімнату 5-6 площею 16,7 кв. м., коридор 5-2 площею 4,4 кв. м., ванну кімнату 5-3 площею 5,0 кв. м., приміщення 5-4 площею 3,3 кв. м. Позов мотивував тим, що йому та відповідачу належить по ? частині спірної квартири, проте вони не можуть дійти згоди щодо порядку її поділу.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розділено квартиру АДРЕСА_2 за варіантом розподілу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 486/03-2017 від 15 березня 2017 року, а саме: ОСОБА_1 виділено: 34/100 частин коридору 1-2 площею 4,2 кв. м. вартістю 10972,00 грн., кімнату 1-6 площею 16,7 кв. м. вартістю 43625,00 грн., кімнату 1-7 площею 15 кв. м. вартістю 39184,00 грн., кладову 1-8 площею 3 кв. м. вартістю 7837,00 грн., санвузол 1-9 площею 4,8 кв. м. вартістю 12539,00 грн., котельню 1-10 площею 4,7 кв. м. вартістю 12278,00 грн. Всього ОСОБА_1 виділено приміщення загальною площею 48,4 кв. м. вартістю 160523,00 грн., що становить 12/25 часток квартири та 1/6 частину погребу «П» вартістю 34088,00 грн. ОСОБА_2 виділено: веранду 1-1 площею 3,8 кв. м. вартістю 9927,00 грн., 66/100 частин коридору 1-2 площею 8,3 кв. м. вартістю 21682,00 грн., кухню 1-3 площею 9,6 кв. м. вартістю 25078,00 грн., кімнату 1-4 площею 13,1 кв. м. вартістю 34221,00 грн., кімнату 1-5 площею 18,1 кв. м. вартістю 47281,00 грн. Всього ОСОБА_2 В.В. виділено приміщення загальною площею 52,9 кв. м. вартістю 172277,00 грн., що становить 13/25 часток квартири та 1/6 частину погребу «П» вартістю 34088,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості часток в розмірі 5877,00 грн.

Зобовязано сторони здійснити наступні переобладнання:

ОСОБА_1: у котельні № 1-10 (площею 4,7 кв. м.) демонтувати віконний блок в зовнішній стіні головного фасаду житлового будинку (літ. «А») з подальшим пробиванням дверного прорізу та влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; між санвузлом № 1-9 (площею 4,8 кв. м.) та котельнею № 1-10 (площею 4,7 кв. м.) демонтувати віконний блок в суміжній стіні з подальшим пробиванням дверного прорізу та влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; між кладовою № 1-8 (площею 3,0 кв. м.) та санвузлом № 1-9 (площею 4,8 кв. м.), житловою кімнатою № 1-7 (площею 15,0 кв. м.) та кладовою № 1-8 (площею 3,0 кв. м.) пробити новий дверний проріз з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів; передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з коридору № 1-2 на санвузол площею 4,2 кв. м. (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання та ін.); між коридором № 1-2 (площею 12,5 кв. м.) та житловою кімнатою № 1-6 (площею 16,7 кв. м.), коридором № 1-2 (площею 12,5 кв. м.) та санвузлом №1-9 (площею 4,8 кв. м.) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін; влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить житлову кімнату № 1-7 (площею 15,0 кв. м.) в частках: 65/100 та 35/100, з відповідним функціональним призначенням: кухня та коридор, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на кухню (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання, газопостачання та ін.);

ОСОБА_2: між верандою № 1-1 (площею 3,8 кв. м.) та котельнею № 1-10 (площею 4,7 кв. м.) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін; влаштувати нову глуху перегородку в коридорі № 1-2 (площею 12,5 кв. м.) на відстані 2,95 метра від суміжної стіни коридору № 1-2 (площею 12,5 кв. м.) та кладовою № 1-8 (площею 3,0 кв. м.), яка розділить коридор в частках: 33/50 та 17/50, з відповідним функціональним призначенням: коридор та санвузол; в житловій кімнаті № 1-4 (площею 13,1 кв. м.) передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на санвузол (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання та ін.).

Зобовязано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожну з квартир обладнати інженерними мережами (системами електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання, водовідведення).

У решті позову відмовлено за безпідставністю. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не прийнято до уваги фактичні обставини справи, не враховано склад сімї кожного із сторін по справі, інтереси малолітньої дитини, те, що у присудженій відповідачу частині квартири встановлений ним (ОСОБА_1В.) за власні кошти котел, а також те, що він (ОСОБА_1В.) провів капітальний ремонт у всій спірній квартирі, на покриття витрат по якому оформив на своє імя кредит. Також вважає, що суд стягнув на його користь з відповідача різницю вартості часток, не зясувавши спроможність останнього сплатити ці кошти та в порушення норм діючого законодавства без попереднього внесення цих коштів на депозитний рахунок суду. На його думку, є також безпідставними посилання відповідача про те, що у нього відсутня можливість переїхати у іншу частину квартири, оскільки він може взяти особисто на себе цей обовязок та обовязок по переобладнанню квартири.

Заслухавши доводи позивача та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Виходячи з аналізу вищезазначених норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонам по справі на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1 від 30 січня 2012 року, виданого Малинським районним комунальним підприємством з технічної інвентаризації, на праві спільної часткової власності належить по ? частці квартири АДРЕСА_3 (а. с. 5, 38).

Згідно технічного паспорту дана квартира має загальну площу 101,3 кв. м., та складається з 4-х кімнат, житловою площею 62,9 кв. м., в тому числі: 1-а кімната - 13,1 кв. м., 2-а кімната - 18,1 кв. м., 3-я кімната - 16,7 кв. м., 4-а кімната - 15,0 кв. м., кухні - 9,6 кв. м., коридора 12,5 кв. м., кладової 3 кв. м., веранди 3,8 кв. м., котельні 4,7 кв. м., санвузла - 4,8 кв. м. Крім того, у спільному володінні перебуває погріб (а. с. 7-9, 32-34, 74-77).

Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №486/03-2017 від 15 березня 2017 року розроблений один варіант поділу спірної квартири, за яким запропоновано виділити співвласнику №1: веранду 1-1 площею 3,8 кв. м. вартістю 9927,00 грн., 66/100 частин коридору 1-2 площею 8,3 кв. м. вартістю 21682,00 грн., кухню 1-3 площею 9,6 кв. м. вартістю 25078,00 грн., кімнату 1-4 площею 13,1 кв. м. вартістю 34221,00 грн., кімнату 1-5 площею 18,1 кв. м. вартістю 47281,00 грн., а також 1/6 частину погребу «П» вартістю 34088,00 грн., всього виділити співвласнику №1 приміщення загальною площею 52,9 кв. м. вартістю 172277,00 грн., що становить 13/25 часток квартири. Співвласнику №2 експертом запропоновано виділити: 34/100 частин коридору 1-2 площею 4,2 кв. м. вартістю 10972,00 грн., кімнату 1-6 площею 16,7 кв. м. вартістю 43625,00 грн., кімнату 1-7 площею 15 кв. м. вартістю 39184,00 грн., кладову 1-8 площею 3 кв. м. вартістю 7837,00 грн., санвузол 1-9 площею 4,8 кв. м. вартістю 12539,00 грн., котельню 1-10 площею 4,7 кв. м. вартістю 12278,00 грн., а також 1/6 частину погребу «П» вартістю 34088,00 грн., всього виділити співвласнику №2 приміщення загальною площею 48,4 кв. м. вартістю 160523,00 грн., що становить 12/25 часток квартири (а.с. 54-77).

Експерт також визначив, що співвласник №1 повинен сплатити співвласнику №2 грошову компенсацію за відхилення від рівності часток в розмірі 5877,00 грн. (а. с. 54-72).

Рішенням виконавчого комітету Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області № 28 від 15 червня 2017 року надано дозвіл на розподіл (переобладнання, перепланування) спірної квартири за вказаним варіантом (а. с. 94).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та виділяючи останньому 34/100 частин коридору 1-2 площею 4,2 кв. м. вартістю 10972,00 грн., кімнату 1-6 площею 16,7 кв. м. вартістю 43625,00 грн., кімнату 1-7 площею 15 кв. м. вартістю 39184,00 грн., кладову 1-8 площею 3 кв. м. вартістю 7837,00 грн., санвузол 1-9 площею 4,8 кв. м. вартістю 12539,00 грн., котельню 1-10 площею 4,7 кв. м. вартістю 12278,00 грн., всього приміщень загальною площею 48,4 кв. м. вартістю 160523,00 грн., що становить 12/25 часток квартири та 1/6 частину погребу «П» вартістю 34088,00 грн., та виділяючи ОСОБА_2: веранду 1-1 площею 3,8 кв. м. вартістю 9927,00 грн., 66/100 частин коридору 1-2 площею 8,3 кв. м. вартістю 21682,00 грн., кухню 1-3 площею 9,6 кв. м. вартістю 25078,00 грн., кімнату 1-4 площею 13,1 кв. м. вартістю 34221,00 грн., кімнату 1-5 площею 18,1 кв. м. вартістю 47281,00 грн.,всього приміщень загальною площею 52,9 кв. м. вартістю 172277,00 грн., що становить 13/25 часток квартири та 1/6 частину погребу «П» вартістю 34088,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що такий поділ є можливим відповідно до висновку судового експерта з незначним відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників і з присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Крім цього, вирішуючи спір, суд обрав варіант, який відповідає встановленому між сторонами усталеному (протягом 16 років) порядку користування частинами квартири та варіант, який буде найменш обтяжливим для переобладнання для відповідача, враховуючи, що останній є людиною похилого віку.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо не зясування судом обставин, що мають значення для справи, оскільки це спростовується змістом судового рішення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він самостійно здійснював ремонт у спірній квартирі, встановив опалення та водопостачання, на що витрачав кредитні кошти, здійснював оплату комунальних послуг на правильність висновків суду не впливає.

Доводи позивача про те, що суд не врахував при вирішенні спору склад сімї кожної із сторін по справі, інтереси малолітньої дитини, виділивши ОСОБА_2 дві житлові кімнати, а йому, його дружині та малолітній доньці одну житлову кімнату є безпідставними та спростовуються змістом судового рішення, згідно якого кожній із сторін виділено по одній житловій кімнаті, а інші кімнати зобовязано переобладнати, зокрема відповідача - у санвузол, а позивача - у кухню. Крім того, спірна квартира належала сторонам на праві спільної часткової власності та її поділ здійснювався відповідно до належних їм часток, а тому проживання у спірному приміщенні інших осіб не впливає на визначення розміру частки та спосіб поділу.

Посилання у апеляційній скарзі на необхідність внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошової компенсації за відхилення від рівності часток в розмірі 5877,00 грн. є помилковим, оскільки такий порядок застосовується судом при постановленні рішення про припинення права особи на частку у спільному майні у відповідності до ч. 2 ст. 365 ЦПК України та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Спроможність відповідача сплатити визначену судовим експертом грошову компенсацію за відхилення від рівності часток, можливість позивача за умови задоволення його позову здійснити самостійно переобладнання квартири, перестановку меблів не має правового значення для правильного вирішення спору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: