Справа № 727/6006/17
Провадження № 2/727/1425/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ПозивачОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на те, що 10.06.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції.

Позивачка зазначає, що на початку сімейного життя сторони проживали разом з її батьками по вул.Коперника в м.Чернівці. Відповідач не бажав брати участі у житті родини, з часом почав себе поводити некоректно по відношенню до її батька, що змусило їх переїхати жити окремо.

На початку 2010 року її батько придбав будинок по вул.Фрунзе, 35 в с.Великий Кучурів, де за власні кошти зробив там ремонт.

Згодом у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також за пропозицією батьків позивачки сторони з 31.12.2011 року поселились у вказаному будинку в с.Великий Кучурів. Однак, і після народження сина відповідач не виконував свої сімейні обовязки на належному рівні, оплачував лише комунальні послуги, решту витрат несли батьки позивачки.

Стверджує, що відповідач починаючи з травня 2014 року взагалі ніде не працював та увесь цей час їм допомагали її батьки. Також вказує на те, що з 01.07.2014 року вона була вимушена вийти з декретної відпустки та повернутись на роботу.

Звертає увагу суду на те, що відповідач участі в житті дитини не приймає, відмовляється залишатись з дитиною в той час, коли вона іде на роботу. Категорично відмовляється допомагати їй по господарству та приймати участь у сімейних справах. Стверджує, що між сторонами немає злагоди, взаєморозуміння, відбуваються сварки, під час яких відповідач підіймає на неї руку.

Вказує, що з 31.05.2017 року сторони проживають окремо, вона з сином у своїх батьків, відповідач тимчасово у с.Великий Кучурів.

Позивач впевнена, що сімейне життя між сторонами припинено остаточно, вони втратили одне до одного почуття любові, поваги, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та є неможливим.

Також вказує, що у відповідача інших дітей чи осіб похилого віку на утриманні немає, всі витрати на дитину, придбання продуктів харчування, лікування, одяг та взуття вона несе самостійно, також оплачує вартість гуртка для дитини. Стверджує, що на даний час її щомісячні витрати на дитину складають близько 4000 грн. щомісячно.

При цьому, як відомо позивачці, відповідач працює в ПАТ «Чернівціобленерго», а тому з нього слід стягувати на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно.

На основі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, визначити місце проживання спільного сина разом з нею, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Ствердила, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, спільно вони не проживають з кінця травня 2017 року через несумісність характерів. Вказала суду, що відповідач є, на її думку, психічно неврівноваженим, що лякає її та дитину, у відповідача наявне агресивне відношення до неї. Водночас ствердила, що спору з приводу місця проживання дитини на даний час у них немає, дитина проживає разом з нею. Заперечувала щодо надання повторного строку на примирення, ствердила, що вона остаточно втратила почуття любові, поваги та довіри до відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував щодо стягнення з нього 1/4 частини його заробітку. Разом з тим, вказав, що не втратив почуття любові, поваги та довіри до позивачки, хоче зберегти сімю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.06.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №801, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №047278 (а.с.31).

Від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №145510 (а.с.32).

Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають з травня 2017 року окремо. Шлюб між сторонами існує формально.

Беручи до уваги вище викладене, а також і той факт, що судом сторонам надавався термін на примирення, після якого вони не примирились, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Стосовно позовних вимог про визначення місця проживання дитини, то суд приходить до висновку, що враховуючи позицію сторін по справі, судом встановлено факт відсутності спору на даний час з приводу місця проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як і факт відсутності будь-яких перешкод сторонам по справі спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, а тому в цій частині позов до задоволення не підлягає.

Що стосується стягнення аліментів, то такі позовні вимоги також підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

А саме, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач ОСОБА_2, як батько неповнолітнього ОСОБА_3, зобовязаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення ним повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Окрім того, з довідки Чернівецької обласної молодіжної громадської організації «Федерація Карате-ДО»-«Клуб Лідер» №35 від 09.06.2017 року (а.с.17), вбачається, що ОСОБА_3 дійсно є членом зазначеної організації, де щомісячний благодійний членський внесок складає 600 грн.

При цьому судом встановлено, що у відповідача інших непрацездатних членів сімї чи дітей, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням, немає. Відповідач є працездатною особою.

Судом встановлено, що відповідач працює майстром Чернівецького РЕМ ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго».

Також суд враховує і твердження самого відповідача, який вказав суду, що отримує заробітну плату приблизно в розмірі 6000 грн. щомісячно.

Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За наведених обставин, враховуючи те, що відповідач офіційно працює та отримує регулярний дохід, що підтвердили самі сторони та підтверджується також довідкою ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» та копією посвідчення відповідача, суд вважає, що аліменти в даному випадку слід стягувати з відповідача у частці від заробітку, про що просила в судовому засіданні позивачка.

Ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, не має інших утриманців, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2, як батько неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_1, на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16.06.2017 року до настання дитиною повноліття.

Крім цього, враховуючи той факт, що позивач при зверненні з позовом до суду була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 55, 76, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 81 ч.3 п.4, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 10 червня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №801 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 червня 2017 року до настання повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в сумі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

Допустити негайне виконання стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: