АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/190/17Головуючий у 1-й інстанції Німко Н.П.
Провадження № 22-ц/789/1364/17 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ходоровський М. В.,

за участю секретаря - Шмигельська І.З.

Сторін: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області на рішення Бережанського районного суду від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області до ОСОБА_4 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бережанського районного суду від 10 жовтня 2017 року відмовлено в повному обсязі за необґрунтованістю у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації в Тернопільській області про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь держави в особі ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї в загальному розмірі 74 010 (сімдесят чотири тисячі десять) гривень 00 коп. виплаченої їй за період з 01 листопада 2012 року по 30 квітня 2013 року ( в сумі 25 043,93 грн.), з 01 травня 2013 року по 31 жовтня 2013 року ( в сумі 22 791, 60 грн.), з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року ( в сумі 22 793, 93 грн.) та за квітень 2015 року в розмірі 3 380,54 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської РДА просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд не дав належної оцінки тим обставинам, що відповідачка в декларації про доходи членів сім'ї умисно надала недостовірну інформацію щодо здійснення нею догляду за перестарілою особою протягом місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої допомоги, оскільки догляд за перестарілою особою належним чином не здійснювала, так як перебувала за межами України з 16.06.2012 р. по 02.09.2012 р., з 15.01.2013 р. по 26.04.2013 р., з 09.02.2014 р. по 16.05.2014 р. даний факт підтверджується відомостями ОСОБА_3 Служби безпеки України в Тернопільській області.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу заперечили рішення суду вважають законним і обгрунтованим.

В судове засідання ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області не зявилося, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям регулюється Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" від 01.06.2000 року № 1768-III, який спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250, яка визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям".

Пунктом 2 Постанови № 250 передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Судом встановлено, що на підставі заяв відповідачки ОСОБА_4 про призначення ДСД та поданих нею документів, - довідок про склад сім»ї й декларацій за 6-ть місяців, які передували поданню таких заяв, заявниці (відповідачці) було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї згідно рішень начальника ОСОБА_3:

- від 22 листопада 2012 року на період з 01 листопада 2012 року по ЗО квітня 2013 року і на той час в сім»ї відповідачки перебувала одна дитина віком від 18 до 23 років, яка продовжувала навчання та троє дітей віком до 18 років.

- від 20 травня 2013 року на період з 01 травня 2013 року по 31 жовтня 2013 року і у зазначений час в сім»ї відповідачки перебувало двоє дітей віком від 18 до 23 років, які продовжували навчання та ще двоє дітей віком до 18-ти років;

- від 27 червня 2014 року на період з 01 травня 2014 року по 23 серпня 2014 року та з 24 серпня 2014 року по 31 жовтня 2014 року і у зазначений період в складі сім»ї відповідачки перебувало двоє дітей віком від 18 до 23 років, які продовжували навчання та ще двоє дітей віком до 18-ти років;

Таку допомогу вона отримала і її розмір за вказаний період, з врахуванням квітня 2015 року склав 74 010, 00 грн.

У деклараціях за вищевказані періоди, на підставі та з врахуванням яких відповідачці було призначено ДСД у вказані періоди, у розділі II «Доходи членів сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, членів сім»ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), відповідачкою було зазначено, що вона отримує дохід у вигляді компенсації по догляду за особою старшою 80-ти років або інвалідом 1 групи.

Такі відомості сторона позивача не оспорила й вони містяться у поданих стороною документах, а тому вони вважаються правдиві й такі, що були враховані як достовірні при призначенні відповідачці згаданого виду ДСД.

У подальшому, провідним державним фінансовим інспектором відділу контролю в соціальній сфері та культурі Державної фінансової інспекції в Тернопільській області на адресу ОСОБА_5 надіслано лист « про надання інформації», у якому зазначено, що сім»я особи, якій адресовано даний лист отримувала ДСД з 01 листопада 2012 року по 30 квітня 2013 року, з 01 травня 2013 року по 31 жовтня 2013 року та з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року; у своїх деклараціях при отриманні ДСД за періоди з серпня 2012 р. по жовтень 2012 р., з лютого 2013 р. по квітень 2013 р. та з лютого 2014 р. по квітень 2014 року, ОСОБА_4 зазначила, що має вид доходу - компенсацію по догляду за особою старшою 80-ти років або інвалідом 1 групи; разом з тим, з інформації, наданої Службою Безпеки України вбачається, що вона перебувала за межами України з 16 червня 2012 р. по 02 вересня 2012 року, з 15 січня 2013 року по 26 квітня 2013 року та з 09 лютого 2014 року по 16 травня 2014 року. Також вказано, що вона (відповідачка) не мала права на отримання вищезазначеної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за престарілою особою чи інвалідом 1 групи протягом вищевказаного періоду, а тому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям», особа, якій адресовано даний лист не мала права на ДСД. Також викладено прохання про повідомлення коли та яким чином нею (особою, якій адресовано даний лист) буде повернуто незаконно отримані кошти ДСДМС.

Повідомленням №-2184 від 21 квітня 2015 року, надісланим начальником управління, відповідачку повідомлено, що виплата ДСД її сім»ї припиняється з 01 квітня 2015 року з тієї причини, що «сім»єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан». Відомостей щодо повідомлення відповідачки про її обов'язок повернути такі кошти на рахунки позивача із визначення певного строку, в дотримання п.28 Порядку, сторона позивача суду не надала й про їх існування суд не повідомила.

Жодних відомостей, які б підтверджували той факт, що вказаний у декларації вид та розмір доходу сім»ї відповідачки не відповідав дійсності, як і те, що відомості про такий дохід були неправдивими, позивачем не було надано.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при поданні декларації про доходи та майновий стан відповідачкою не вчинено навмисних дій по приховуванню суми доходу, отриманого нею, а також по навмисному поданню позивачу з цього приводу недостовірних відомостей, а відтак, передбачених п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" підстав для припинення відповідачці виплати вказаного виду допомоги у позивача не було, внаслідок чого й вимога про повернення таких коштів відповідачкою є необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше, ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно п. 25 Постанови КМУ від 24 лютого 2003 р. №250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям" виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення; у разі переїзду сім'ї в іншу місцевість та настання обставин, що унеможливлюють виплату соціальної допомоги (зокрема, смерть одинокої особи), - з місяця, що настає за місяцем, в якому відбулися зміни; за заявою уповноваженого представника сім'ї - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою.

Пунктом 28 Постанови КМУ від 24 лютого 2003 року №250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям", передбачено якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з вищенаведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем не наведено, які саме зловживання допущені відповідачкою при наданні документів для призначення допомоги, та які відомості в наданих документах є свідомо неправдивими або із приховуванням відомостей щодо її майнового стану та доходів, при наявності яких позивачці не могли бути призначені соціальні допомоги.

Неповідомлення відповідачкою ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської РДА про тимчасовий її виїзд само по собі, не може свідчити про її відмову у належному догляді за перестарілою особою, чи залишенні такої особи напризволяще, а тому не доводить недобросовісність відповідачки в отриманні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

Крім того, сам факт перебування відповідачки за межами України не впливає на право відповідачки на отримання даного виду соціальної допомоги, оскільки жодних належних й допустимих доказів отримання нею додаткових прибутків у вказані періоди, аніж ті, що зазначені у поданих Деклараціях, сторона позивача суду не надала, а відтак вказане не знайшло документального підтвердження, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, чи відпали підстави для отримання останньою відповідних виплат.

В суді апеляційної інстанції відповідачка пояснила, що здійснювала належний догляд за пристарілою особою, а в час її тимчасової відсутності її бабуся не була позбавлена догляду так вона її матеріально забезпечила та допомагали члени сімї, будь - яких додаткових прибутків за час перебування за кордоном вона не отримувала.

Таким чином, оскільки позивач не представив будь-яких належних та допустимих доказів того, що виплата суми державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї у розмірі 74010 грн. відбулась внаслідок подання недостовірної інформації та приховання відповідачкою реального доходу, тобто внаслідок зловживань з боку останньої, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення надміру виплаченої суми соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

ОСОБА_6