Справа № 306/774/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів Кондора Р.Ю., Готри Т.Ю.,

секретарі Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 06 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із даним позовом, який мотивує тим, що 10.07.2016 року ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що належить йому та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Діями відповідача йому завдано матеріальну шкоду, оскільки змушений був проводити ремонт автомобіля за свій рахунок та спричинено моральну шкоду, оскільки товарний вигляд автомобіля був суттєво втрачений, відповідач не вжив жодних заходів для добровільного відшкодування збитків, позбавлення користування на тривалий час автомобілем, що призвело до незручностей і труднощів у пересуванні чи придбанні засобів для належного життя і роботи.

Посилаючись на вказані обставини та те, що страховою компаніє йому частково виплачено матеріальні збитки, ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача на його користь різницю невиплаченої суми матеріальної шкоди у розмірі 46 593,65 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Свалявського районного суду від 06.07.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду у розмірі 29 922,48 грн.

В решті вимог відмовлено.

Вирішено питання по судових витратах.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позову відсутні.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча повідомлялися належним чином про розгляд справи, однак від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2016 року з вини ОСОБА_1, відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2

Постановою Свалявського районного суду від 26.07.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль ОСОБА_2 отримав значні технічні ушкодження.

Як слідує з рахунку № ФС54298 від 16.07.2016 року та акту виконаних робіт № Фо-К-0014920 від 06.08.2016 року, наданих ТОВ Форвард Автоцентр - ОСОБА_2 проведено ремонт транспортного засобу марки Нісан Кашкай», державний номерний знак НОМЕР_2 на суму 82 641,31 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи фіксованим чеком від 15.09.2016 року.

Судом встановлено, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 (транспортний засіб марки ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_3) застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС» відповідно до полісу № АЕ/8586628 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.01.2016 року, то ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплачено позивачу 52 718,83 грн.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Тобто відповідальність за заподіяну шкоду настає лише за наявності сукупності умов, що дії особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Вина ОСОБА_1 підтверджена постановою Свалявського районного суду від 26.07.2016 року, якою він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сила, або постанова у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок бо постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України передбачають, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням її речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

ОСОБА_2 надав суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди відповідачем, розмір завданої шкоди в сумі 82 641,31 грн., а також докази того, що відповідач є особою, яка в силу закону зобовязана відшкодувати шкоду.

Натомість, ОСОБА_1 не надано суду доказів про відсутності його вини у пошкодженні належного ОСОБА_2 автомобіля.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1, як особа, дії якої спричинили заподіяння шкоди майну позивача, повинен відшкодовувати її на підставі ст. 1166, 1187 ЦК України.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що оскільки ПрАТ «Страхова група «ТАС» відшкодовано ОСОБА_2 52 718,83 грн., то з відповідача слід стягнути різницю недоплаченої суми матеріальних збитків в розмірі 29 922,48 грн.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді