Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/6496/17
Провадження № 2-о/644/236/17
Справа № 644/6496/17
Рішення

Іменем України

28 листопада 2017 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Клименка А.М.,

при секретарі Литвиненко А.Л.,

з участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту сумісного проживання на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме: факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і просив встановити факт його сумісного проживання разом із своєю матір'ю - ОСОБА_4 в його будинку № 23 по вул. ХТЗ в м. Харкові з березня 2009 року до смерті матері, яка померла 12 липня 2011 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що 12 липня 2011 року померла його мати ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина на 15/100 частин комунальної пятикімнатної квартири АДРЕСА_1. В 2017 році заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але постановою нотаріуса від 10 травня 2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відмову нотаріуса заявник вважав необґрунтованою, оскільки з березня 2009 року по день смерті ОСОБА_4 проживала разом із заявником в його будинку, і тому вважав, що, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину він прийняв.

Заявник і його представник у судовому засіданні заяву підтримали.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву визнала.

Представник заінтересованої особи Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання повторно не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Вислухавши заявника, представника заявника, заінтересовану особу, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судовим розглядом встановлено, що матері заявника ОСОБА_4 на праві власності належить 15/100 частин комунальної пятикімнатної квартири АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 25 лютого 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 (а.с. 8, 9).

В березні 2009 року ОСОБА_4 перенесла інсульт, після якого самостійно обслуговувати себе вже не могла, потребувала постійного стороннього догляду, внаслідок чого переїхала проживати у будинок заявника № 23 по вул. ХТЗ в м. Харкові, де проживала до часу своєї смерті. Необхідні лікування та догляд ОСОБА_4 отримувала за місцем свого фактичного проживання, заявник доглядав і утримував матір, забезпечував її усім необхідним, і, серед іншого, придбав для неї інвалідний візок, на якому вона пересувалася будинком та подвірям.

12 липня 2011 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті заявник протягом шестимісячного строку не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що спадщину прийняв фактично.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складала, інших спадкоємців першої черги, окрім заявника, не має. Чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_6 помер 19 травня 1994 року (а.с. 7).

Витрати по похованню ОСОБА_4 поніс заявник. У 2017 році він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 10 травня 2017 року йому було відмовлено в оформлені спадщини з підстав пропуску строку на її прийняття. (а.с. 10).

Наведені обставини встановлені судом на підставі пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які пояснили суду, що ОСОБА_4 з 2009 року проживала у свого сина ОСОБА_1 в будинку № 23 по вул. ХТЗ в м. Харкові, хворіла та потребувала стороннього догляду. Її син ОСОБА_1 постійно доглядав її та надав всіляку допомогу.

Суд не має сумнівів стосовно обєктивності пояснень цих свідків, оскільки вони ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду справи, їх пояснення послідовні і співпадають між собою, а також з іншими доказами у справі, а саме:

- актом від 15 травня 2017 року, складеним сусідами заявника, відповідно до якого ОСОБА_4 постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12);

- договором замовленням № 180, відповідно до якого витрати по похованню ОСОБА_4 ніс заявник (а.с. 16).

На підставі наведених доказів суд вважає юридичний факт, а саме; що заявник ОСОБА_1 з березня 2009 року постійно проживав разом зі своєю матірю ОСОБА_4 до дня її смерті 12 липня 2011 року за адресою: м. Харків, вул. ХТЗ, буд. 23, доведеним повністю.

Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 проживав разом із ОСОБА_4 в будинку № 23 по вул. ХТЗ в м. Харкові з березня 2009 року по день її смерті - 12 липня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через районний суд.

Суддя: