У х в а л а

іменем україни

23 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Львівської області від 7 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути на його користь витрати, понесені ним на лікування, у сумі 8 461 грн і моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Вказував, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16 вересня 2008 року на автодорозі Львів - Радехів - Луцьк, за участю автомобіля «Джилі», пасажиром якого він був, він став інвалідом III групи. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Джилі» ОСОБА_2 застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі - ТВД СК «Кредо»), тому у нього виникло право на відшкодування витрат, понесених на лікування, у сумі 8 461 грн за рахунок ТДВ СК «Кредо». Проте, незважаючи на неодноразові звернення, вказана сума йому виплачена не була.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 8 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнено з ТДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди і 8 461 грн - у відшкодування майнової.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 7 грудня 2015 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 8 вересня 2015 року змінено.

Зменшено суму на відшкодування моральної шкоди до 2 550 грн, майнової - до 2 181,71 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Львівської області від 7 грудня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що між протиправними діями ОСОБА_2 та заподіянням шкоди здоров'ю позивача існує причинний зв'язок, а оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТДВ СК «Кредо», суми на відшкодування майнової та моральної шкоди підлягають стягненню зі страхової компанії.

Апеляційний суд, змінюючи розмір сум, стягнених на відшкодування моральної шкоди, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ця сума має становити 5% ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілого. Змінюючи суму на відшкодування майнової шкоди, апеляційний суд правильно виходив із того, що частина витрат на лікування виплачена позивачу іншою страховою компанією, тому дійшов висновку про стягнення суми, що не відшкодована.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують, рішення апеляційного суду Львівської області від 7 грудня 2015 року ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 7 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: О.В.Кадєтова Г.І.Мостова