Справа № 310/6394/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у якому зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 21.02.2000 року вони є власниками житлового будинку №46 по вул. Ревуцького в м. Бердянську. У зазначеному будинку з 29.02.2000 року зареєстрований відповідач, який проживав в ньому з лютого по травень 2000 року. Приблизно шість останніх років він разом зі своєю сімєю проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Належних відповідачу речей в будинку немає, комунальні послуги він не оплачував і не оплачує, в будинку не проживає, але відмовляється знятися з реєстрації. Реєстрація відповідача в зазначеному будинку створює перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, призводить до негативних наслідків та незручностей. Це повязано з суттєвим подорожанням вартості спожитих комунальних послуг, враховуючи неприйняття участі в таких витратах відповідача, неможливістю оформити субсидію. Просили визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим будинком по вул. Ревуцького,46 в м. Бердянську Запорізької області.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

У судовому ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і пояснила суду, що відповідач вселився в будинок для тимчасового проживання, поки не знайде житлове приміщення, яке буде придатне для його проживанням. Він проживав у будинку до травня 2000 року, потім забрав все своє майно, покинув будинок і більше в ньому не проживає. Під час проживання в будинку відповідач не був членом сімї власників. Просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Зясувавши всі обставин справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Із копії договору купівлі-продажу від 21.02.2000 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили житловий будинок №46 по вул. Ревуцького,46 в м. Бердянську і зареєстрували право власності на нього в державному реєстрі 29.08.2017 року (а.с.15-17).

Згідно копії домової книги, довідки виконавчого комітету Бердянської міської ради від 28.09.2017 року місце проживання відповідача зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18-20,26).

Поясненнями свідка ОСОБА_1, довідок від 18.08.2003 року та 15.09.2017 року (а.с.5,6), актом від 15.09.2017 року (а.с.7-8) знайшов своє підтвердження факт непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні і порушення ним прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які передбачені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ними цих прав.

Крім того, в силу ст. 64, 156 ЖК УРСР та ст. 405 ЦК України відповідач не є членом сімї позивача і в нього відсутнє право користування спірним житловим приміщенням на підставі договору найму за ст. 158 ЖК УРСР.

Таким чином, судом встановлено, що позивачі на законних підставах набули право власності на будинок по провулку Дальньому,7 в м. Бердянську Запорізької області, відповідач не проживав однією сімєю з позивачами у цьому житловому приміщенні, але залишається зареєстрований в ньому, чим робить перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні прав власника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 15,16,383,386,391,405 ЦК України, ст.ст.64,150,156,158 ЖК УРСР, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком по вул. Ревуцького,46 в м. Бердянську Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя