Справа № 502/2810/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до

Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, в якому обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги зазначив, що 02 липня 2016 року помер брат позивача ОСОБА_3, який на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з відповідного житлового будинку, в якому спадкодавець був зареєстрований. За життя ОСОБА_3 зробив на імя позивача заповіт, та після смерті брата позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте в звязку з тим, що на будинок відсутні правовстановлюючі документи, нотаріус рекомендував ОСОБА_4 з приводу оформлення спадщини звернутись до суду. На підставі викладеного представник позивача просив суд:

1/ Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Миру, 52а, ОСОБА_3, який помер 02.07.2016 року;

2/ Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок, розташований в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Миру, 52а, який складається з: літ. А житловий будинок (житлова площа 65,3 кв.м.), літ. Б комора, літ. В сарай, літ. Г навіс, літ. Д сарай, літ. Ж убиральня, № 1-4, І, - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 02.07.2016 року.

Після відкриття провадження у справі представником позивача ОСОБА_1 31.01.2017 року за вх. № 769/17 була надана заява, відповідно до якої він просив суд розглянути справу та задовольнити позов без його присутності та присутності позивача ОСОБА_2

Представник відповідача Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, не прибули в судове засідання та подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши надані сторонами докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 455933, виданого 04 липня 2016 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер 02.07.2016 року в селі Шевченкове Кілійського району Одеської області, про що складено актовий запис за № 390 /а.с. 6/.

Згідно заповіту, посвідченого 21.06.2016 року секретарем виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Кілійського району та зареєстрованого в реєстрі за № 160, ОСОБА_3 заповідав все своє майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 7/.

Вказаний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 59686523 від 21.10.2016 р. /а.с. 8/.

Згідно технічного паспорту та довідки № 511 від 20.10.2016 року, складених КП КРР «Районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок № 52а по вул. Миру в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, 1986 року побудови, в цілому складається з: літ. А житловий будинок (загальна площа 105,5 кв.м., житлова площа 65,3 кв.м.), літ. Б комора, літ. В сарай, літ. Г навіс, літ. Д сарай, літ. Ж убиральня, № 1-4, І, - надвірні споруди. Обєктів самочинного будівництва не виявлено /а.с. 9-11, 13/.

Згідно довідки, виданої 21.09.2016 р. Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області за № 1118/02.01.23, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 02 липня 2016 року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (тепер ОСОБА_5), буд. 52а. На день смерті він проживав один /а.с. 12/.

Як вбачається з рішення виконкому Кілійської районної Ради народних депутатів від 24.02.1987 р. № 47 та пояснювальної записки до проекту забудови земельної ділянки, на підставі рішення загальних зборів колгоспу «Україна» № 8 від 27.08.1986 р. та рішення виконкому Шевченківської сільської ради народних депутатів № 10 від 11.09.1986 р., ОСОБА_3 дозволено будівництво жилого будинку в селі Шевченкове по вул. Леніна на земельній ділянці площею 1200 кв.м. /а.с. 14-16/.

24.02.1987 р. складено акт виносу в натурі відповідної земельної ділянки /а.с. 17/.

Як вбачається з Інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 15.12.2016 р. № 639/01-16 за зверненням щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 02 липня 2016 року, ОСОБА_2 повідомлено про те, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності вказаних документів питання оформлення спадщини вирішується в судовому порядку /а.с 20/.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 24.01.2017 р. № 12/01-16 на запит суду повідомлено, що нотаріусом 27.12.2016 р. відкрита спадкова справа 176/2016 на імя ОСОБА_3, померлого 02 липня 2016 року. З заявою про прийняття спадщини зверталась ОСОБА_2, що мешкає за адресою: Одеська область, Кілійський район. с. Шевченкове, вул. Миру, 12, що в підтверджується відповідною довідкою зі Спадкового реєстру.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди тощо/ виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/, прийняття його до експлуатації та державної реєстрації.

речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім цього, як зазначено в п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки спірний житловий будинок було побудовано у 1986 році, положення ЦК України щодо виникнення права власності на відповідний будинок лише після державної реєстрації, на спірні правовідносини не розповсюджуються.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт ОСОБА_3 спірного житлового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до положень п. 9 Розділ V. ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», - орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Таким чином, можливості на даний час прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, які збудовані до 5 серпня 1992 року, діючим законодавством не передбачено.

Зазначений висновок узгоджується також з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 р. № 79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт», яким було затверджено відповідний порядок, що встановлює процедуру та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року, та одночасно визнано таким що втратив чинність наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року N 95 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», яким було передбачено прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, є позивач, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори.

Судом також встановлено, що в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, в звязку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. ст. 16, 1222, 1233 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Миру, 52а, ОСОБА_3, який помер 02.07.2016 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, - право власності на житловий будинок, розташований в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, вул. Миру, 52а, який складається з: літ. А житловий будинок (загальна площа 105,5 кв.м., житлова площа 65,3 кв.м.), літ. Б комора, літ. В сарай, літ. Г навіс, літ. Д сарай, літ. Ж убиральня, № 1-4, І, - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 02.07.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6