Справа № 522/797/16-ц
Провадження № 2/522/5476/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді - Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Т.М.,

розглянувши в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 21.01.2016 року звернулась позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що в архіві КП «Міське агенство по приватизації житла» міститься свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 06.01.1994 року на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на 396/1000 частин квартири, що складає 79,58 кв.м. Однак, в архіві КП «ОМБТІ та РОН» зберігається копія свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 06.01.1994 року на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на 365/1000 частин квартири, що становить 84,76 кв.м. Позивач вважає, що обидва свідоцтва видано з порушенням п. 2 «Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» чим порушено її майнові права та права держави як власника незаконно приватизованого комунального майна, у звязку з чим просить визнати свідоцтва про право власності недійсними.

У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В письмових поясненнях зазначив, що позов не визнає, однак просить винести рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. В письмових поясненнях зазначила, що будь-які правові підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією довідки №1627 від 04.03.2013 року, виданої КП «ЖКС «Порто-Франківський». На імя позивача відкрито особовий рахунок.

Згідно листа Управління житлово-комунального господарства від 17.10.2006 року встановлено, що в архіві КП «Міське агентство по приватизації житла» міститься свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 06.01.1994 року на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на 396/1000 частин квартири, що складає 79,58 кв.м. Однак, в архіві КП «ОМБТІ та РОН» зберігається копія свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 06.01.1994 року на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на 365/1000 частин квартири, що становить 84,76 кв.м.

До того ж, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1994 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 06.01.1994 року №32608, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належить в рівних частках 365/1000 частин квартири АДРЕСА_1 від 06.01.1994 року, що становить 84,76 кв.м.

Однак згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 06.01.1994 року №32608, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належить в рівних частках 396/1000 частин квартири АДРЕСА_1 від 06.01.1994 року, що становить 79,58 кв.м.

Згідно відповіді КП «Міське агентство з приватизації житла» від 01.09.2006 року №2441-01 в архіві міськагенства зберігається архівна справа на приватизацію 396/1000 частин квартири, яка складається із: свідоцтва про право власності №11-2014 від 06.01.1994 року на 396/1000 частин квартири, що становить 79,58 кв.м. загальної площі на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках; розпорядження органу приватизації №32608 від 06.01.1994 року; заяви на приватизацію від 20.09.1993 року; довідки про склад сімї та розрахунку часток.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 28.03.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №098523 від 28.03.1996 року. Спадкоємцем належної їй частини майна (365/1000 частини квартири) став її син ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕА №148587 від 10.12.2001 року. Право власності на спадщину за законом зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за №465.

13.10.2013 року ОСОБА_5 помер та спадщину після нього, яка складається із 365/1000 частин квартири АДРЕСА_2, отримала дружина ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.2013 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Право власності на 365/1000 частки вищезазначеної квартири, що складає 84,76 кв.м., зареєстровано за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судом також встановлено, що спір стосовно житлових прав між мешканцями квартири №19 та квартири АДРЕСА_3 вже неодноразово розглядався судами. Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2012 року в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, УЖКГ Одеської міської ради про визнання недійсним свідоцтва, відшкодування шкоди відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.07.2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси залишено в силі. При розгляді зазначеної справи судами встановлено, що в 1980 році у загальній квартирі АДРЕСА_3 звільнилась кімната площею 18 кв.м. 04.01.1981 року Жовтневий райвиконком м. Одеси прийняв рішення, згідно якого вивільнену кімнату зняли з оплати та передали під підсобне приміщення ОСОБА_8 -мешканці квартири №19 іншого флігелю будинку №1 по пров. Воронцовському в м. Одесі, яка використовувала підсобне приміщення, як житлове зі згоди мешканців квартири. У 1994 році усі наймачі квартири №9 вирішили її приватизувати та 06.01.1994 року згідно з розпорядженням органу приватизації №32606, Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видало усім мешканцям цієї квартири свідоцтво про право власності на житло. У 1998 році ОСОБА_9 померла, у підсобне приміщення де вона мешкала, самовільно вселився її син ОСОБА_7, який мешкав та був зареєстрований у квартирі №19.

Суд звертає увагу, що вирішивши по суті справу, апеляційним судом в мотивувальній частині рішення зазначено, що у ОСОБА_7 відсутні будь-які правові підстави вимагати спірне нежитлове приміщення площею 18 кв.м. та він не є належним позивачем по справі.

Частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, обовязковою умовою для здійснення судом правозахисної функції є наявність порушеного права чи інтересу позивача зі сторони відповідача. Однак, позивачем не надано жодних доказів порушення її майнового права у звязку із видачею свідоцтв про право власності, які містять розбіжності в частках та площах квартири №9. Судом встановлено, що позивач забезпечена житловою площею в квартирі №19 іншого флігелю будинку №1 по пров. Воронцовському в м. Одесі та жодного відношення щодо видачі свідоцтв про право власності на квартиру АДРЕСА_2 не має.

До того ж, судом встановлено, що на теперішній час право власності на 365/1000 частки вищезазначеної квартири, що складає 84,76 кв.м., зареєстровано за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно вимог чинного законодавства.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у звязку з відсутністю ознак порушення прав позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 206, 212- 214, 216, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсними відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Тарасов

14 серпня 2017 року