233 Справа № 233/4375/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., розглянувши подання старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Костянтинівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, за межі України до виконання зобовязань, покладених на неї виконавчим листом № 233/4375, виданим 22.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування даного подання, старший державний виконавець послався на те, що на виконанні в Костянтинівського міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження № 53286619 з виконання виконавчого листа № 233/4375, виданого 22.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

На підставі ст.ст. 3,4,24,25,26 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 26 січня 2017 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно з інформацією наданою на запити до Костянтинівської ОДПІ та Костянтинівського УПФУ боржник доходів не отримує, зареєстровані відкриті рахунку в установах банку відсутні. З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника.

Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не зявилась, про причини неявки не повідомила виконавця.

На запит виконавця до Державної міграційної служби України отримано інформацію, що ОСОБА_1 паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалась.

Безвізові поїздки громадян України на територію Російської Федерації регламентуються Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації з 16 січня 1997 року.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Старший державний виконавець Рудаченко І.Г., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, в поданні просила справу розглянути у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно із п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Отже, право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань, наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця таким правом. Факт ухилення боржника від виконання зобовязання має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Проте, в порушення вищезазначених нормативно - правових актів, подання державного виконавця не містить жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду.

Так, зокрема, відсутні докази на підтвердження факту отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та обовязок подати декларацію про доходи та майно; докази на підтвердження факту отримання боржником викликів до ВДВС, тощо.

Додані ж до подання документи про майновий стан боржника, розрахунок заборгованості по аліментах, не містять інформації щодо предмету доказування в даній справі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що факт ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду не доведений, а тому подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Каліуш