ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5981/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кириченко Н.О.

при секретарі Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві про зняття арешту

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.03.2011 року в ході виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду та виданого на його підставі виконавчого листа №2-1008 від 16.01.2007 року, постановою державного виконавця ВДВС Дарницького ГТУЮ в м. Києві було накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. У позасудовому порядку звільнити майно з-під арешту неможливо, оскільки виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт, на даний час вже знищено.

Посилаючись на те, що на даний час підстави для арешту відсутні, а накладений постановою ВДВС Дарницького ГТУЮ в м. Києві арешт порушує його права, як власника даної частини майна володіти, користуватися та розпоряджатися ним, в зв'язку з чим позивач просить суд винести рішення про зняття відповідного арешту на належну йому частку майна та виключити відомості про арешт з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

В судове засідання сторони не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Проте, представник позивача надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Від державного виконавця Дарницького ВДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. надійшли письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна (а. с. 12.)

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 8).

10.03.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 9142554 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть.

В силу ст. 1241 ЦК України, позивач являється спадкоємцем після сметрі ОСОБА_4

В 2015 році під час оформлення спадщини позивач дізнався, що у відповідності до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1, постановою ВДВС Дарницького ГТУЮ у м. Києві від 10.03.2011 року у виконавчому провадженні накладено арешт.

У відповідності до листа Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 24.12.2015 року вбачається, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, а відтак надати інформацію стосовно виконавчого провадження за виконавчим листом №2-1008 від 16.01.2007 року не можливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В свою чергу, за змістом ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто, за підсумовуючим аналізом вказаної правової норми, суд дійшов висновку, що законодавець пов'язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке було накладено арешт.

За змістом ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи те, що у ОСОБА_2 станом на 20.07.2017 року відсутні підстави для накладення арешту за виконавчим листом №2-1008 виданим 16.01.2007 року Дарницьким районним судом м. Києва, а накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 порушує можливості реалізації ним своїх прав щодо володіння, користування та розпоряджання майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи викладене та керуючись стст. 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, стст. 50, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 88, 169, 212, 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати арешт 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_4 та був накладений постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 10.03.2011 року в межах виконавчого провадження № 9142554..

Стягнути з Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва.

СУДДЯ Кириченко Н.О.