Справа № 353/460/17
Провадження № 22-ц/779/1778/2017
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н. І.
Суддя-доповідач Горейко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Пнівчук О.В.

секретаря Возняк В.Д.

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Тлумацького районного суду від 18 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

07.06.2017 року ПАТ «Ідея Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.10.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №Р25.021.73153, відповідно до якого банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 44 805 грн. на строк 30 місяців, а позичальник зобов'язався повернути кредит разом з процентами та комісією відповідно до умов договору. 13.12.2014 року позичальник ОСОБА_4 помер. На день його смерті існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 26 095,97 грн. 06.07.2015 року банк в порядку ст. 1281 ЦК України звернувся до Тлумацької державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців про невиконані зобовязання спадкодавця ОСОБА_4 та наявність кредитної заборгованості перед банком. 01.04.2016 року на адресу банку надійшов лист від приватного нотаріуса ОСОБА_3, в якому нотаріус повідомила про видачу спадкоємцю ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АСС «Пролісок» в смт. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області. Статтею 1282 ЦК України встановлено обовязок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У звязку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №Р25.021.73153 від 22.10.2013 року в розмірі 26 393,19 грн. та судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Рішенням Тлумацького районного суду від 18 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «Ідея Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зокрема вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про недотримання позивачем строків предявлення вимог до спадкоємців позичальника, що стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Суд зазначив, що про прийняття спадщини позивач дізнався 01.04.2016 року, отримавши відповідне повідомлення від приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3, а тому, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 1281 ЦК України, строк, протягом якого позивачу було надано право предявити свої вимоги до відповідача ОСОБА_2, як спадкоємця, закінчився 01.04.2017 року. Наведені висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, адже про смерть позичальника ОСОБА_4 банк дізнався 02.06.2015 року. Зі змісту положень ч. 2 ст. 1281 ЦК України слідує, що строк предявлення вимоги розпочинається з дати, коли кредитор дізнався про смерть позичальника і становить шість місяців. 06.07.2015 року банк направив до Тлумацької державної нотаріальної контори претензію кредитора за вих. №12.4/91325, яка була перенаправлена за належністю до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, про претензії кредиторів. Таким чином, банк з дотримання шестимісячного строку направив претензію кредитора до нотаріальної контори, яка в свою чергу довела її до відома спадкоємців, а відтак банком повністю дотримано вимоги ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Неправильним, на думку апелянта, є також висновок суду першої інстанції про те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки банк не пропонував відповідачу шляхом направлення на її адресу відповідного листа-претензії задовольнити вимоги ПАТ «Ідея Банк» добровільно шляхом одноразового платежу в межах вартості майна, одержаного у спадщину, про що йдеться у ст. 1282 ЦК України. Судом не враховано, що ні кредитним договором, ні чинним законодавством не передбачено, що банк має право на звернення в суд виключно після предявлення кредитодавцем вимоги безпосередньо до спадкоємців, які прийняли спадщину, та отримання спадкоємцями такої вимоги. Вказаний висновок суду суперечить рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини 2 статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) від 09 липня 2002 року.

З наведених підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» задовольнити в повному обсязі.

У засідання апеляційного суду представник апелянта та третя особа приватний нотаріус Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 не з'явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник апелянта не повідомив суд про причину неявки.

Приватний нотаріус ОСОБА_3 надіслала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести в її відсутності.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечила, рішення суду вважала законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Ідея Банк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України строк, протягом якого йому було надано право предявити свої вимоги до відповідача ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_4 Крім того, позивачем обрано спосіб захисту порушеного права, що не відповідає вимогам закону (ст. 1282 ЦК України), оскільки ним не пропонувалося відповідачу шляхом направлення на її адресу відповідного листа-претензії задовольнити вимоги ПАТ «Ідея Банк» добровільно шляхом одноразового платежу в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.10.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №Р25.021.73153, відповідно до якого позичальник ОСОБА_4 отримав кредит на поточні потреби в сумі 44 805 грн., строком на 30 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 6,0000% річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту позичальник зобовязався сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,5500% від початкової суми кредиту (а. с. 12-13).

Кредитні кошти були перераховані на рахунок позичальника ОСОБА_4, що підтверджується ордером-розпорядженням про видачу кредиту №1 від 22.10.2013 року (а. с. 14).

13.12.2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 9).

В порушення умов кредитного договору позичальник ОСОБА_4 неналежно виконував взяті на себе зобов'язання, а тому на час його смерті, а саме станом на 13.12.2014 року заборгованість за наданим йому кредитом становила 26 095,97 грн., з яких: 10 411,26 грн. основний борг та 15 684,71 грн. прострочений борг. Наведене підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості від 13.12.2014 року (а. с. 10).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості від 31.05.2017 року заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором №Р25.021.73153 від 22.10.2013 року станом на 31.05.2017 року становить 26 393,19 грн., з яких: 26 094,21 грн. прострочений борг та 298,98 грн. штрафні санкції (а. с. 11).

Судом також встановлено, що 06.07.2015 року ПАТ «Ідея Банк» в порядку ст. 1281 ЦК України направило до Тлумацької державної нотаріальної контори претензію кредитора за вих. №12.4/91325, в якій просило: прийняти претензію ПАТ «Ідея Банк» та довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту про подання ПАТ «Ідея Банк» претензії кредитора; в разі отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину померлого, надати ПАТ «Ідея Банк» відомості про спадкоємців та про отримане в спадщину майно (а. с. 19-20).

20.08.2015 року Тлумацька державна нотаріальна контора направила вказану претензію приватному нотаріусу Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 (а. с. 57).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 №524а/02-14 від 06.10.2015 року, після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13.12.2014 року, була заведена спадкова справа №100/2015 року та видано спадкоємцю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АСС «Пролісок» в смт. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області (а. с. 18).

В силу положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Зобов'язання по поверненню кредиту у разі смерті боржника включаються до складу спадщини, у звязку з чим умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року №6-33цс15 та від 12 квітня 2017 року №6-2962цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред'явлення кредиторами вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину, і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов'язання спадкодавця перед кредитором.

При цьому, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Таким чином, пред'явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням ч. 3 ст. 1281 ЦК України.

Разом з тим на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов'язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Як встановлено судом першої інстанції ПАТ «Ідея Банк» 06.07.2015 року в порядку ст. 1281 ЦК України направило до Тлумацької державної нотаріальної контори претензію кредитора за вих. №12.4/91325 і, таким чином, не пропустило встановлений частиною третьою вказаної статті строк для предявлення своїх вимог, відповідно до якої якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Ідея Банк», суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув, не врахував, що банк через нотаріуса надіслав претензію щодо наявності заборгованості за кредитним договором з дотриманням строків, визначених ст. 1281 ЦК України.

Неправильним є також висновок суду, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки банк не пропонував відповідачу шляхом направлення на її адресу відповідного листа-претензії задовольнити вимоги ПАТ «Ідея Банк» добровільно шляхом одноразового платежу в межах вартості майна, одержаного у спадщину, так як положеннями ст. 1282 ЦК України не встановлено обовязку кредитора на досудове врегулювання спору.

Згідно матеріалів справи приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 06.10.2015 року видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а. с. 72). Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АСС «Пролісок» в смт. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 87,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0070523, виданим Тлумацькою районною державною адміністрацією 08.06.2015 року.

За даними сертифікату на право на земельну частку (пай) вартість земельної частки (паю) становить 25 711,73 грн. (а. с. 71).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_2, як спадкоємець померлого позичальника ОСОБА_4, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов'язана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

За наведених обставин та з урахуванням положень ст. ст. 1281, 1282 ЦК України колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що в силу дії п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення. Тому рішення Тлумацького районного суду від 18 жовтня 2017 року слід скасувати та ухвалити нове рішення.

По суті встановленого позов ПАТ «Ідея Банк»слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №Р25.021.73153 від 22.10.2013 року в розмірі 25 711,73 грн., що в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У звязку з наведеним з відповідача також слід стягнути на користь ПАТ «Ідея Банк» витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 600 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити частково.

Рішення Тлумацького районного суду від 18 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №Р25.021.73153 від 22.10.2013 року в розмірі 25 711,73 грн. (двадцять пять тисяч сімсот одинадцять гривень 73 копійки) та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 600 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Матківський Р.Й.

ОСОБА_5