АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №212/1305/17-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2070/К/17 суддя Зімін М.В.
Категорія 53 (І) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 31 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення заробітної плати.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5,

представник відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що він з 2001 року по теперішній час працює на шахті «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткувань. Його робочий день складає 7 годин, водночас він перебуває на території підприємства 9 годин, з яких 2 години є вимушеним часом перебування на підприємстві. Вважає, що роботодавець в порушення діючої Колективної угоди на 2011-2012 роки та Галузевої угоди гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 роки одну годину вимушеного перебування на підприємстві не включає до робочого часу та не здійснює його оплату.

Просив суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати позивача з часу його працевлаштування з додатковим нарахуванням заробітної плати по одній годині за кожний відпрацьований ним робочий день згідно діючої на момент виконання роботи його тарифної ставки, зобовязати відповідача виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі за період з березня 2001 року в розмірі 43606,23 грн., зобовязати відповідача з моменту набрання судовим рішенням законної сили здійснювати нарахування заробітної плати позивачу з додатковою оплатою однієї години за кожен робочий день згідно його тарифної ставки.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 31 серпня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також зазначає, що рішення суду є незаконним, оскільки судом було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема, на думку позивача, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що відповідачем не порушуються умови колективного договору та Галузевої угоди. При цьому, суд безпідставно не взяв до уваги доказів того, що для організації виконання робіт у шахті протягом 7-ми годин позивач витрачає 9 годин свого часу, із яких 7 годин це безпосередня робота, а ще 2 години організаційні заходи, що підтверджується відповідачем у листі від 26 липня 2016 року та не заперечується відповідачем.

Також, позивач наголошує на тому, що спір між сторонами виник саме з підстав невиконання роботодавцем п. 4.5. Галузевої угоди, який не дає чіткого тлумачення щодо конкретних організаційних заходів, оскільки їх неможливо наперед передбачити для кожної шахти, однак встановлює обовязок для роботодавця оплачувати працівнику вимушене перебування на підприємстві понад 1 годину. На думку позивача, вимушене перебування це весь час перебування на підприємстві, як безпосереднє виконання робіт, так і підготовка до них. При цьому, він вважає, що Постанова адміністрації та профспілкових комітетів Криворізького залізорудного комбінату від 28.12.1999 року №16/20/11 щодо введення в тарифну частину доплат на здешевлення вартості харчування працівників доплату за ненормативний час пересування від місця роботи та назад для постійно зайнятих на підземних роботах та винагорода за вислугу років працівникам допоміжних підрозділів є сумнівною та не може регулювати правовідносини сторін.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_6, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 18 вересня 2000 року по теперішній час працює на посаді електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту устаткування дільниці № 12 з повним робочим днем на підземних роботах на шахті «ім. Леніна», яку було перейменовано на шахту «Тернівська», ПАТ «Кривбасзалізрудком» (т.1 а.с. 6).

Згідно табелів обліку робочого часу ОСОБА_2 за період з січня 2008 по червень 2017 року позивачем було відпрацьовано по 7 годин за зміну (т.2 а.с.9-218).

15 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до адміністрації ПАТ «Кривбасзалізрудком» із заявою про здійснення йому оплати за 8 відпрацьованих годин на зміну (т. 1 а.с. 9).

Листом ПАТ «Кривбасзалізрудком» № 53-02-3585 від 22.12.2016 ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні його заяви про оплату 8 відпрацьованих годин, оскільки час вимушеного перебування ОСОБА_2 на підприємстві не перевищує однієї години та Галузева угода гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 роки і Колективний договір ПАТ «Кривбасзалізрудком» на 2011-2012 роки не виділяють окремо час затрачений на переміщення до лампової до початку зміни та після закінчення зміни, час на отримання до початку зміни та здачу після закінчення зміни шахтного світильника та саморятівника, переміщення на відмітку «+9» шахти «Тернівська», час на очікування спуску та підйому з шахти, як час за який потрібно здійснювати оплату у випадку вимушеного перебування на підприємстві (т.1 а.с. 10).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про стягнення заробітної плати, суд першої інстанції виходив з недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно із ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.5 ст.97 КЗпП оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні приписи зафіксовані у ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці».

Згідно із положеннями ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З системного аналізу статей 21, 94, 83, 116 233 КЗпП України виходить, що судовому захисту підлягають трудові права працівника у разі порушення їх роботодавцем.

Відповідно вимогам ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. ст. 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Отже, позивач ОСОБА_2 має належними та допустимими доказами довести факт порушення ПАТ «Кривбасзалізрудком»його трудових прав, а вже потім ставити питання щодо відновлення такого порушеного права.

Спір виник з приводу нарахування та виплати заробітної плати за одну годину вимушеного перебування працівника ОСОБА_2 на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» кожного робочого дня, яка витрачається на організаційні заходи та не входить до часу тривалості робочої зміни.

Згідно до ст. 50 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж передбачено в частині першій цієї статті.

У відповідності до положень ст. 51 КЗпП України скорочена тривалість робочого часу встановлюється, зокрема, для працівників, зайнятих на роботах з шкідливими умовами праці, - не більш як 36 годин на тиждень.

Згідно до ст. 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

У відповідності до ст. 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Статтею 142 КЗпП України визначено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Згідно до положень ст. 5 Закону України «Про колективні договори та угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

У відповідності до положень ст. 14 Закону України «Про оплату праці» договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів.

Згідно до положень ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Тобто, склад робочого часу, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат більш детально встановлюються підприємствами у колективному договорі.

У відповідності до Колективного договору ДП «Криворізький державний залізорудний комбінат», на теперішній час ПАТ «Кривбасзалізрудком», на 2001-2002 роки (розділ ІІ пункт 2.3) час, витрачений працівником на отримання наряду, переодягання, миття в лазні не повинен перевищувати однієї години. Час вимушеного прибування на підприємстві понад одну годину оплачується з розрахунку подвійного тарифу (окладу) на підставі хронометражних спостережень, зроблених спільно з Профспілковими комітетами структурних підрозділів (т.1 а.с.63).

У відповідності до Колективного договору ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», на теперішній час ПАТ «Кривбасзалізрудком», на 2003-2004 роки (розділ ІІ пункт 10.7) час, витрачений працівником на отримання наряду, переодягання, миття в лазні не повинен перевищувати однієї години. Час вимушеного прибування на підприємстві понад одну годину оплачується з розрахунку тарифної ставки на підставі хронометражних спостережень, проведених спільно з представниками Профспілкових комітетів (т.1 а.с.64).

У відповідності до колективного договору ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», на теперішній час ПАТ «Кривбасзалізрудком», на 2005-2006 роки (розділ ІІ пункт 10.7) враховувати час, витрачений працівником на отримання наряду, переодягання, миття в лазні котрий не повинен перевищувати взагалі одну годину, в час на прибування на підприємстві. Час вимушеного прибування на підприємстві понад одну годину оплачується з розрахунку тарифної ставки на підставі хронометражних спостережень, проведених спільно з представниками Первинних Профспілкових організацій (т.1 а.с.65).

У відповідності до Колективного договору ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», на теперішній час ПАТ «Кривбасзалізрудком», на 2007-2008 роки (розділ ІІ пункт 10.6) враховувати час, витрачений працівником на отримання наряду, переодягання, миття в лазні котрий не повинен перевищувати взагалі одну годину, в час прибування на підприємстві. Час вимушеного прибування на роботі понад одну годину оплачується з розрахунку тарифної ставки на підставі хронометражних спостережень, проведених спільно з представниками Виборних Профспілкових органів (т.1 а.с.66).

У п. 10.6. Колективного договору ПАТ «Кривбасзалізрудком» на 2011-2012 роки визначено, що враховувати час, витрачений на отримання наряду, переодягання, миття в лазні, котрий не повинен перевищувати у сукупності одну годину, в час перебування на підприємстві. Оплачувати працівнику за умови нездійснення з вини роботодавця відповідних організаційних заходів час вимушеного перебування на підприємстві понад 1 годину з розрахунку його тарифної ставки (окладу) на підставі хронометражних спостережень, проведених спільно з представниками виборних профспілкових органів, якщо він не отримує додаткової відпустки за ненормований робочий день. (т.1 а.с. 25-29).

Отже, умови колективних договорів укладених на ПАТ «Кривбасзалізрудком» за різні роки передбачають додаткову гарантію, порівняно з чинним трудовим законодавством України, а саме на оплату працівнику часу вимушеного перебування на підприємстві понад одну годину. При цьому, час затрачений працівником саме на отримання наряду, переодягання, миття в лазні не повинен у сукупності перевищувати однієї години протягом робочої зміни та цей час зараховується до часу перебування на підприємстві. В разі незабезпечення роботодавцем виконання цих операцій працівником протягом одного часу під час робочої зміни, на нього покладається обовязок з оплати перевищення вимушеного перебування працівника на підприємстві виходячи з його тарифної ставки.

У пункті 4.4 Розділу IV Галузевої угоди Гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 роки (далі Галузева угода) зазначено, що сторона власників зобовязується не допускати перевищення понад одну годину часу щодня, який витрачається працівником на проведення змінно-зустрічних зборів, переодягання, пересування до робочого місця і в зворотному напрямі.

Також, суд першої інстанції вірно врахував п.4.5 зазначеної Галузевої угоди, який зобовязує власника оплачувати працівнику за умови нездійснення з вини роботодавця відповідних організаційних заходів час вимушеного перебування на підприємстві понад одну годину із розрахунку його тарифної ставки (окладу), якщо він не отримує відпустку за ненормований робочий день. (т.1 а.с. 31-32).

Відповідно до п.8 Довідника з технічного нормування підземних гірничих робіт шахт (Криворізького басейну. М., «Надра», 1974.344с.) час, витрачений на пересування до місця роботи та назад, в тривалість робочого дня не включається. Початком робочого дня вважається момент приходу працівника на робоче місце, кінцем момент його уходу з робочого місця (т.1 а.с. 212).

Тобто, час витрачений працівником на переміщення до лампової до початку зміни та після закінчення зміни, час на отримання до початку зміни та здачу після закінчення зміни шахтного світильника та саморятівника, переміщення на відмітку «+9» шахти «Тернівська», часу, на очікування спуску та підйому з шахти, не віднесено до часу, який зараховується до перебування на підприємстві.

Згідно проведених роботодавцем хронометражних спостережень на ш. «Тернівська», загальний час витрачений працівником на виконання операцій під час знаходження на території підприємства за додатковими гарантіями, передбаченим колективними договорами, становить 32 хвилини щодня, а за додатковими гарантіями, передбаченими Галузевою угодою 50 хвилин щодня, що не перевищує однієї години щодня, а тому не потребує додаткової оплати (т. 1 а.с. 33-40).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги невиконання ПАТ «Кривбасзалізрудком» п. 4.5. Галузевої угоди, як такі, що спростовуються вищевикладеним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неприйняття, як належного та допустимого доказу по справі, висновку комісії з контролю робочого часу ППО НПГУ шахти «Тернівська», оформленого листом №15 від 18.08.2016 року (т.1 а.с.213), оскільки хронометражні дослідження було проведено за відсутності представника роботодавця в порушення умов Колективного договору на 2011-2012 роки.

Крім того, у відповідності до ст. 15 Закону України «Про колективні договори та угоди» контроль за виконанням колективного договору, угоди проводиться безпосередньо сторонами, що їх уклали, чи уповноваженими ними представниками. У разі здійснення контролю сторони зобов'язані надавати необхідну для цього наявну інформацію. Сторони, що підписали колективний договір, угоду, щорічно в строки, передбачені колективним договором, угодою, звітують про їх виконання.

На виконання умов Колективного договору по ПАТ «Кривбасзалізрудком», спільною комісією у складі представників роботодавця та профспілкових організацій періодично проводяться перевірки дотримання роботодавцем ПАТ «Кривбасзалізрудком» умов Колективного договору та жодного разу не було встановлено порушення розділу ІІ Колективного договору (т.1 а.с. 51-55, 56-60, 209-210).

Також, згідно акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загально-обовязкове державне соціальне страхування №227/4.7-8 проведеного Державною інспекцією України з питань праці у ПАТ «Кривбасзалізрудком» за період що підлягає перевірці не виявлено порушень ведення обліку виконаної роботи та заробітної плати, виконання умов колективного договору (т.1 а.с.42-48).

Зазначені докази у сукупності спростовують твердження позивача щодо порушення роботодавцем ПАТ «Кривбасзалізрудком» трудового законодавства в частині обліку та оплати робочого часу.

Доводи апеляційної карги про те, що суд першої інстанції безпідставно послався на Постанову адміністрації та профспілкових комітетів Криворізького залізорудного комбінату від 28.12.1999 року №16/20/11 теж не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки, ці Постанова передбачає включення до складу тарифу на оплату праці оплату за ненормативний час пересування від місця роботи та назад, тобто забезпечує додаткові трудові гарантії працівникам та підтверджує факт виконання роботодавцем ПАТ «Кривбасзалізрудком», як вимог Колективних договорів, так і положень Галузевої угоди.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Фактично доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін згідно ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: