БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/313/17
Справа № 356/1226/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2017 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.,

при секретарі Харченко Ж. В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Свої позовні вимоги позивачка аргументувала тим, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 11.06.2016 був укладений шлюб. Від цього шлюбу мають спільну дитину неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач разом з сімєю не проживає з початку 2017 року, допомоги не надає, матеріально не забезпечує. У зв'язку з тим, що дитина перебуває на її утриманні, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 30% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 500 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання її неповнолітньої дитини уточнила, просила стягнути їх в розмірі 1/3 частки від доходів відповідача щомісячно (але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В решті позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, проте в подальшому змінив свою позицію, вказуючи на безпідставність вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивача як його дружини, разом з тим визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання їх з позивачем неповнолітньої дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 11.06.2016 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 195748, зареєстрований Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 39 (а.с.6).

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 30.11.2016, серія І-ОК № 343356, актовий запис № 176 (а.с.7).

Як вказано в позовній заяві позивачем та не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 з сімєю не проживає та не надає матеріальної допомоги. Позивач окремо відзначила, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує допомогу в розмірі 860 грн., інших доходів не має. Вказувала, що відповідач працює водієм в ТОВ «Шанс-Транс», що знаходиться в м. Березань Київської області, отримує дохід та може надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має.

Відповідач не заперечував, що він є працездатним, інших осіб на утриманні не має, може надавати матеріальну допомогу, проте доказів щодо джерел та рівня своїх доходів, а рівно і доказів, що вказували б на неможливість надання утримання дружині до досягнення дитиною трьох років суду не надав.

Відтак, право позивача на стягнення аліментів підлягає захисту судом.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України.

У відповідності до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, у відповідності до ч. 1, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік, повинні матеріально підтримувати один одного. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Водночас, кожна особа, як слідує зі змісту ст. 3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 80 СК України передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відтак, закон передбачає окреме безумовне право дружини, з якою проживає дитина, на її матеріальне утримання батьком дитини, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з положеннями ч.2 ст.77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а для того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

При вирішенні питання щодо встановлення розміру аліментів судом враховано матеріальний стан сторін, те, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю, відповідач з сім'єю не проживає, участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає, є працездатним, фізично здоровим, утриманців не має, інших аліментних зобовязань не має, має постійне місце роботи та дохіду, що вказує на його майновий стан, а також на можливість надання матеріальної допомоги.

Будь-яких доказів спростування вимог позивача відповідачем надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача на утримання спільної неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/3 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від доходу відповідача щомісячно, а також стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання аліментів в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Положеннями ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину, а також одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак, вимоги позивачки підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 25.10.2017.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, статей 79,80, 84, 184 Сімейного кодексу України та, керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213 - 215, 218, 367 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), аліменти на утримання їх з відповідачем дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.10.2017.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно починаючи з 25.10.2017 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя І. О. Капшученко