печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Козачук К.П., Лисиці О.О., Ольховській М.Г., Березовській К.А., Федотовій Т,О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», приватний нотаріус Київського нотаріального округу Воробйова Катерина Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна про визнання недійсним публічних торгів, скасування протоколу проведення торгів та акта державного виконавця, скасування свідоцтва про право власності,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року позивач ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація», Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна (далі по тексту - П/Н КМНО Войнарська І.А.), Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «ПриватБанк»), ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2.), ОСОБА_7 про визнання недійсними публічних торгів, скасування протоколу проведення торгів та акта державного виконавця, скасування свідоцтва про право власності.

Ухвалою суду від 22.09.2017, занесеною до журналу судового засідання зі складу сторін було виключено відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспецреалізація» та третіх осіб - ОСОБА_7, та залучено до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3.) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Воробйову Катерину Вікторівну (далі по тексту - П/Н КМНО Воробйова К.В.).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.11.2005 між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Кредитний договір №KIM0GA0000020n, відповідно до умов якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 31 450,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 10.11.2005 між позивачем, ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 було укладено Договір іпотеки, за яким в іпотеку ЗАТ КБ «ПриватБанк» було передано квартиру АДРЕСА_2 (далі по тексту - квартира). У зв'язку з наявністю заборгованості за Кредитним договором 29.07.2010 П/Н КМНО Воробйовою К.В. було вчинено виконавчий напис №1027, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру. В подальшому, 03.11.2011 квартиру було продано на прилюдних торгах, що підтверджується протоколом №1-11174 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, в якому зазначено, що квартира була продана ОСОБА_2 за 469 500,00 грн. 06.11.2012 П/Н КМНО Войнарською І.А. було видано Свідоцтво про право власності, серії НОМЕР_1. Позивач вважає, що торги з реалізації квартири проведені з порушенням процедури проведення торгів, зокрема: повідомлення про торги не містило інформації про дату, час та місце ознайомлення з майном та дату, час та місце проведення торгів; у протоколі проведення прилюдних торгів не було зазначено відомостей про усіх учасників, які взяли участь у торгах, а містилася лише інформація про переможця. Також, позивач вказує на те, що не погоджувалася з ціною продажу квартири, вважаючи її заниженою, подавала заперечення проти оцінки майна, та просила провести рецензування звіту, однак, в порушення ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було проведено рецензування звіту і без відома ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проведено торги з реалізації квартири. Окрім зазначеного, вважає, що процедура проведення прилюдних торгів є незаконною, оскільки, в діях державного виконавця Власюк С.В. наявний склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 382 КК України. Отже, на думку позивача, зазначені обставини призвели до порушення прав позивача та її майнових інтересів, оскільки, продаж її квартири було здійснено з порушенням Тимчасового положення про проведення прилюдних торгів та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

На підставі викладеного, позивач, з урахуванням останньої редакції позовної заяви від 17.08.2017 (Том 2, а.с. 163-168), просить суд:

- визнати недійсними публічні торги від 03.11.2011 з реалізації арештованої квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, вказавши правові наслідки їх недійсності шляхом скасування протоколу №1-11174 проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна від 03.11.2011 та акта Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 05.11.2012 про проведені прилюдні торги;

- на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України витребувати квартиру у добросовісного набувача ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, з урахуванням останньої редакції позовної заяви.

Відповідач, який повідомлений належним чином, в судове засідання уповноваженого представника не направив, причини його неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без участі представника до суду не надходило.

За вказаних обставин, суд на підставі ст. 169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача, який не направив до суду свого уповноваженого представника, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи.

Третя особа П/Н КМНО Войнарська І.А. в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, направила на адресу суду лист, відповідно до якого просить слухати справу у її відсутність.

Третя особа П/Н КМНО Воробйова К.В. в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, на підставі ч.2 ст. 169 ЦПК України, визнав можливим розгляд справи за відсутності представника відповідача та третіх осіб.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.11.2005 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №KIM0GA0000020n, відповідно до умов якого позивач отримала грошові кошти у розмірі 31 450,00 доларів США. (Том 1, а.с. 13-16)

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 10.11.2005 між позивачем, ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 було укладено Договір іпотеки, за яким в іпотеку ЗАТ КБ «ПриватБанк» було передано квартиру АДРЕСА_2. (Том 1, а.с. 17-20)

29.07.2010 П/Н КМНО Воробйовою К.В. було вчинено виконавчий напис №1027, яким запропоновано звернути стягнення на вказану квартиру. (Том 1, а.с. 21)

13.01.2011 державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №1027 від 29.07.2010. (Том 1, а.с. 22)

03.11.2011 були проведені прилюдні торги з реалізації квартири.

Слід зазначити, що примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі №6-116цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто, в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Таким чином, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст.ст. 203, 215 ЦК України).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто для визнання прилюдних торгів недійсними потрібно встановити порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Як підставу для задоволення позову ОСОБА_1 зазначає порушення ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень , передбачених цим Законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що у лютому 2012 позивач зверталася до суду з позовом про визнання такими, що не відбулися, торгів з реалізації квартири, визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що під час примусового відчуження належної їй квартири відповідачі допустили порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», оцінка квартири була здійснена по заниженій ціні, а державним виконавцем не були враховані заперечення позивача на оцінку майна, та всупереч ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» не було призначено рецензування звіту про оцінку майна.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2012 у справі №2-698/12 відмовлено задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація», третя особа: ОСОБА_7 про визнання такими, що не відбулися, торгів з реалізації квартири, визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів. Дане рішення суду станом на час розгляду справи набрало законної сили.( Т.1 а.с.131-134)

За ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, з огляду на те, що судом вже досліджувалася обставина щодо реалізації квартири в порушення ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», та враховуючи ч. 3 ст. 61 ЦПК України, з урахуванням того, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2012 у справі №2-698/12 набрало законної сили, суд вважає, що дана обставина не підлягає доказуванню.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі № 6-1884цс15, нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України від 21.04.1999 №606-XIV «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5 (далі по тексту - Тимчасове положення).

За змістом п.п. 3.6, 3.9 Тимчасового положення, зміст інформаційного повідомлення про торги повинен містити встановлений перелік характеристик продажу нерухомого майна, в тому числі житлового будинку чи квартири, та умов торгів.

Водночас, п. 7.1. Тимчасового положення (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначений перелік підстав для визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, серед яких зокрема: відсутність покупців або наявності тільки одного покупця; якщо жоден із покупців не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лота; несплати в установлений термін переможцем прилюдних торгів належної суми за придбане майно. У такому випадку майно реалізовується на наступних прилюдних торгах, які проводяться в порядку, визначеному цим Положенням.

Отже, відсутність додаткової інформації в інформаційному повідомленні не є порушенням загальних умов проведення торгів та не є підставою для визнання їх недійсними.

Крім того, відсутність інформації про дату, час та місце проведення прилюдних торгів спростовується повідомленням ТОВ «Торговий дім «Укрспецреалізація», що міститься в матеріалах справи, та у якому зазначено, що торги відбудуться 03.11.2011 о 14:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 18б. (Т.1, а.с.23)

Окрім зазначеного, як на підставу для визнання торгів недійсними позивач посилається на те, що реалізація квартири є незаконною, оскільки, в діях державного виконавця Власюк С.В. наявний склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України. Водночас, посилаючись на зазначене, позивачем не надано суду рішення суду (вирок), яке набрало законної сили, та яким встановлена вина державного виконавця.

Разом із тим, відповідно до наявного в матеріалах справи листа за підписом слідчого СВ Печерського Управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві Н.І. Гайової від 26.01.2016, кримінальне провадження №0003458 від 20.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України закрите 17.09.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. (Том 1, а.с. 138)

Крім того, зазначена позивачем обставина в силу п. 7.1. Тимчасового положення не є підставою для визнання торгів недійсними.

Отже, зважаючи на те, що в ході судового розгляду справи не знайшла свого підтвердження та обставина, що торги з реалізації квартири були проведені з порушенням порядку проведення торгів, не підлягають і задоволенню вимоги позивача про витребування квартири.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що вимога про витребування квартири заявлена позивачем до третьої особи, однак, відповідно до норм цивільного процесуального законодавства, вимоги заявляються до особи, яка має процесуальний статус відповідача, а не третьої особи.

Водночас, згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 №9 зазначено, що майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Частиною 1 ст. 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Поряд із тим, арештоване державним виконавцем майно не є таким, що вибуло з володіння боржника поза її волею, враховуючи, що в даному випадку відчуження квартири було здійснено особою, яка мала права його відчужувати, оскільки, таке відчуження було здійснене органом, на який законом покладений обов'язок по виконанню судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). В свою чергу, в подальшому, набувач квартири, маючи на те законні підстави, відчужила квартиру на підставі договору купівлі-продажу.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним публічних торгів, скасування протоколу проведення торгів та акта державного виконавця, скасування свідоцтва про право власності не підлягають задоволенню, у зв'язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 16, 203, 215, 216, 366, 388 ЦК України, Закону України "Про виконавче провадження", Тимчасового положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 57, 60, 61, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 224, 292, 296 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_8 до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», приватний нотаріус Київського нотаріального округу Воробйова Катерина Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна про визнання недійсним публічних торгів, скасування протоколу проведення торгів та акта державного виконавця, скасування свідоцтва про право власності - відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко