Справа № 2-630/11
Провадження № 4-с/345/23/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Якиміва Р.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

державного виконавця Калуського міськрайонного ВДВС ГТУЮ

ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калуші у залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_6 до Калуського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа: ОСОБА_4 на постанову про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, посилаючись на те, що 19.05.2017 року старшим державним виконавцем Калуського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом 2-630/11, виданим 14.06.2013 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про зобовязання ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_6 у користуванні земельною ділянкою та громадською стежкою по вул. Івасюка, 22 в с. Копанки шляхом демонтування самовільно встановленої огорожі, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Заявник зазначив, що вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.10.2011 року, на підставі якого видавався виконавчий документ, є чинним, воно не змінювалося та не скасовувалося після відкриття виконавчого провадження, а скасування ухвали про видачу дублікату виконавчого листа не є скасуванням рішення, на підставі якого такий виконавчий документ виданий. Так як постанова про закінчення виконавчого провадження порушує його права, фактично унеможливлює виконання судового рішення, ОСОБА_6 просить суд скасувати її та зобовязати старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_3 відновити виконавче провадження по виконанню рішення суду від 17.10.2017 року.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали викладені в скарзі вимоги в повному обсязі.

Старший державний виконавець Калуського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила про безпідставність даної скарги. Пояснила суду, що ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.05.2017 року скасовано рішення, скасовано рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, а саме ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.06.2013 року про видачу дублікату виконавчого листа, а питання про видачу дублікату передано на новий розгляд до суду першої інстанції. За таких обставин вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 19.05.2017 року винесена на законних підставах та не може бути скасована.

ОСОБА_4 та його представник вважають скаргу безпідставною. Пояснили, що …………..

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 17.10.2011 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні громадською стежкою і стягнення моральної шкоди задоволено. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області 20.12.2011 року вищезазначене рішення скасовано. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2012 р. рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.12.2011 р. скасовано, рішення Калуського міськрайонного суду від 17.10.2011 року в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн. та 1000 грн. за надання юридичної допомоги скасовано та постановлено нове рішення,а саме у задоволенні позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 грн. та 1000 грн. за надання юридичної допомоги відмовлено,у решті рішення в частині усунення перешкод у користуванні громадською стежкою задоволено.

Як встановлено в судовому засіданні, 19.05.2017 року старшим державним виконавцем Калуського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_3 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 38525723 про примусове виконання виконавчого листа № 2-630/11, виданого 14.06.2013 року Калуським міськрайонний судом Івано-Франківської області про зобовязання ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_6 перешкод у користуванні земельною ділянкою та громадською стежкою по вул. Івасюка, 22 в с. Копанки шляхом демонтування самовільно встановленої огорожі (а.с. 150).

Згідно вказаної постанови підставою для її винесення стало те, що ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.05.2017 року скасовано рішення на підставі якого видано виконавчий документ, а саме ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.06.2013 року про видачу дублікату виконавчого листа. Питання передано до суду першої інстанції на новий розгляд (а.с. 200-202).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.11.2017 року заяву ОСОБА_6 задоволено та ухвалено видати дублікат виконавчого листа № 2-630/11 в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні громадською стежкою і стягнення моральної шкоди (а.с. 215-216).

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено абзацом 1 ч. 3 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного службовця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Однією з підстав для закінчення виконавчого провадження у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Суд вважає, що державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження невірно застосовано положення п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення, на підставі якого був виданий виконавчий документ, не скасовано та не виконано. А тому скарга ОСОБА_6 є підставною та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 39, 41 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.209, 210, 212, 213, 218, 383-387 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати Постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.05.2017 р. по ВП № 38525723.

Відновити виконавче провадження по виконанню рішення Калуського міськрайонного суду від 17.10.2011 р. № 2-630/11.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд.

Суддя