Номер провадження: 22-ц/785/7918/17
Номер справи місцевого суду: 513/757/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Саратського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Південної виправної колонії №51 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Південної виправної колонії №51 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України, а саме заява викладена у розумово-побутовому стилі, слова вживаються виключно в прямому значенні, незрозуміло викладені позовні вимоги, не зазначено доказів на підтвердження позовних вимог, також позивачу був наданий строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

23 серпня 2017 року ОСОБА_2 отримав копію ухвали судді.

Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року позовна заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута позивачу, оскільки позивачем не були усунені недоліки, вказані в ухвалі судді від 11 серпня 2017 року.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді скасувати, зобовязати Саратський районний суд Одеської області розглянути позовну заяву ОСОБА_2, посилаючись на те, що ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався ст.121 ЦПК України й виходив з того, що позивач у встановлений термін не виконав вимоги ухвали судді Саратського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року(а.с. 1).

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком судді першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм Цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом доПівденної виправної колонії №51 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.ст. 119,120 ЦПК України, а саме заява викладена у розумово-побутовому стилі, слова вживаються виключно в прямому значенні, незрозуміло викладені позовні вимоги, не зазначено доказів на підтвердження позовних вимог, також позивачу був наданий строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали(а.с. 2).

23 серпня 2017 року ОСОБА_2, отримав копію ухвали судді від 11 серпня 2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20).

31 серпня 2017 року на адресу суду, від ОСОБА_2 надійшла позовна заява на виконання ухвали судді від 11 серпня 2017 року про залишення позовної заяви без руху з посиланням на те, що він звернуся до суду з позовною заявою, яка відповідає вимогам ст.ст. 119 та 120 ЦПК України, в звязку з чим просив відкрити провадження у справі.

Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року позовна заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута позивачу, оскільки позивачем не були усунені недоліки, вказані в ухвалі судді від 11 серпня 2017 року.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд порушив право позивача на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, та порушив порядок, встановлений процесуальним законодавством для прийняття заяви та передчасно повернув позовну заяву, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, оскільки суддійшов передчасного висновку про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу, як наслідок не усунення недоліків.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду Одеської області не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі 6-116цс за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Саратського районного суду Одеської області від 06 вересня 2017 року скасувати, з направленням питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_3