АПЕЛЯЦІЙНИЙСУДМІСТАКИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

за участю осіб:

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Жердєва Наталія Олександрівна про визнання договору купівлі - продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності на майно,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року

в с т а н о в и л а :

Справа № 753/7290/17-ц
№ апеляційного провадження № 22-ц/796/11518/2017
Головуючий у суді першої інстанції: А.М. Коренюк
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у забезпеченні позову, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали, порушення судом норм процесуального права, не встановлення судом обставин, що мають значення для забезпечення позову.

В обґрунтування вказав на те, що задовольняючи дану заяву, суд не об'єктивно та однобічно дослідив матеріали, що були надані заявником разом з заявою про забезпечення позову та з урахуванням відсутності належних доказів на підтвердження вимог заявника дійшов помилкового висновку про те, що заявлені позивачем вимоги та вид забезпечення позову є співмірними та що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Суд не зазначив мотивів з яких дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення даного позову може будь - яким чином утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі. ОСОБА_1 зазначив про те, що немає наміру відчужувати вказану квартиру, що підтверджує Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 99114186 від 03.10.2017 року. Неналежними вважає докази надані ОСОБА_3, які отримані нею з інтернет - сайту щодо продажу спірної квартири, оскільки такі оголошення не містять ні номеру квартири, ні поверху на якому вона знаходиться. Вважає, що суд неповно дослідив обставини справи при вирішенні питання про забезпечення позову, що призвело до неправильного вирішення даного питання по суті та до порушення процесуальних норм.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити з викладених підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі (їх представники), повідомлялися про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог закону, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, будь - яких заяв, клопотань до суду апеляційної інстанції від них не надходило. Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та третьої особи.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з виділених матеріалів справи в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Жердєва Н.О., про визнання договору купівлі - продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності на майно.

06 червня 2017 року ОСОБА_3 подала клопотання про забезпечення позову, у якому просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1, мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду у даній справі, оскільки власник вказаної квартири (відповідач у справі) має намір її відчужити на користь інших осіб, що підтвердила доданими до заяви доказами.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

Так, відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Порушуючи питання про забезпечення позову у спосіб накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1, позивачем було зазначено, що однією з позовних вимог є витребування спірної квартири з чужого незаконного володіння та скасування запису про право власності на цю квартиру за ОСОБА_1 А тому, ОСОБА_1 як власник спірної нерухомості, може відчужити її, передати в забезпечення виконання зобов'язань за будь - яким договором. ОСОБА_3 зазначила про розміщене оголошення в мережі інтернет про продаж квартири у будинку АДРЕСА_1 площа якої співпадає із площею квартири № 15 у цьому ж будинку.

Так, задовольняючи заяву про забезпечення позову суд встановив, що у даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки існує ризик того, що з метою уникнення відповідальності перед позивачем у випадку задоволення позову, може бути здійснено будь - яким чином відчуження спірної квартири, також суд обґрунтовано вважав співмірним вид забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Таким чином, у суду першої інстанції, на стадії вирішення питання про забезпечення позову, не було підстав вважати, що спір, який виник між сторонами по справі, є нереальним, були підстави вважати, що відповідач може здійснити відчуження спірної квартири, що утруднить виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому суд законно та обґрунтовано забезпечив позов, наклавши арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях колегією суддів відхиляються, оскільки стороною відповідача доводів на підтвердження зазначеного в апеляційній скарзі не наведено.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відсутність у нього наміру відчужувати квартиру підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 99114186 від 03.10.2017 року колегією суддів оцінюється критично, оскільки вказана довідка лише підтверджує право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру та не може бути підтвердженням відсутності у нього наміру її відчуження.

Отже, оскаржувану ухвалу постановлено з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків.

З врахуванням вищевикладеного, підстави для скасування оскаржуваної ухвали і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: