Справа №635/7593/16-ц
Провадження № 2/635/441/2017

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Мурзіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду вище вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що домоволодіння №6 по вул. Щербініних (колишня Кірова) в смт. Бабаї Харківськогорайону Харківської області зареєстровано в 1/2 частині за ОСОБА_5 та в 1/2частині ОСОБА_4

За вказаною адресою знаходиться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 89,80 кв.м., житловою площею 55,10 кв.м., житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 87,80 кв.м.,

житловою площею 69,70 кв.м., житловий будинок літ. «Г-2» загальною площею 124,70

кв.м., житловою площею 50,20 кв.м., сараї «В», «Д», «Е1», літня кухня літ. «Е», вбиральні

«З», «У», душ «М», альтанка «Н», ями вигрібні «К», «Я», «Я1», огорожа №1-3, з них

самочинно збудовані - житловий будинок «Г-2» з підвалом «пд» та верандою «г»,

прибудова «а2», тамбур «аі» (до житлового будинку «А-1»), загальна площа житлового будинку «А-1» збільшилась на 8,40 кв.м. за рахунок самочинного будівництва

прибудоваи «а2» та тамбуру «аі», житлова збільшилася на 26,0 кв.м. за рахунок

переобладнань, які не відносяться до самочинних.

Крім того, в загальну характеристику обєктів, розташованих на земельній ділянці включений житловий будинок «Б-1» загальною площею 87,80 кв.м., житловою площею 69,70 кв.м., який прийнятий в експлуатацію по акту від 25 листопада 1983 року, затвердженому

рішенням виконкому Бабаївської селищної ради від 29 листопада 1983 року №223 на імя

ОСОБА_5 Право власності на зазначений будинок не оформлено,

частки співвласників у звязку з його будівництвом не змінені.

10 грудня 2015 року ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина в тому числі у вигляді житлового

будинку літ. «Б-1», розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Бабаї,

вул. Щербініних, 6.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_1, та діти - ОСОБА_2, ОСОБА_3

Спадщину після смерті ОСОБА_5 спадкоємці прийняли, та отримали 22 вересня 2016 року свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 55,10 кв.м., загальною площею 89,40 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, а саме: сараї В,Д,ЕІ, літню кухню Е, вбиральню ЗУ, душ М, альтанку Н, ями вигрібні К,Я,Я1, огорожу №1-№3, за адресою: смт. Бабаї по вул. Щербініних, 6.

Оформити спадщину на будинок «Б-1» спадкоємці можливості не мають, оскільки відсутні документи, що стверджують право власності та держану реєстрацію права власності зазначеного

нерухомого майна. ОСОБА_3 із зазначених підстав Першою державною нотаріальною

конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений будинок.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі з урахуванням уточнених вимог просили визнати за ними право власності на житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 87,80 кв.м., житловою площею 69,70 кв.м., що входить до складу домоволодіння, розташованого за адресою: смт Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Щербініних, 6, по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 10 грудня 2015 року; перерозподілити частки співвласників у праві власності на домоволодіння за адресою: смт Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Щербініних,6, визнавши право власності за ОСОБА_4 на 9/25 частин домоволодіння замість зареєстрованих 1/2 частини, за ОСОБА_1 на 16/75 частин замість зареєстрованих 1/6 частини за ОСОБА_3 на 16/75 частин замість зареєстрованих 1/6 частин, за ОСОБА_2 на 16/75 частин замість зареєстрованих 1/6 частин.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки, наданої КП «ХРБТІ» 15 серпня 2016 року за вих. №959, відповідно до архівних матеріалів КП «ХРБТІ» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок за адресою: смт Бабаї, вул. Щербініних,6, зареєстроване в 1/2 частині за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою держнотконторою Харківського району 05 листопада 1969 року р.№3324 (дата реєстрації в БТІ 17 березня 1978 року р.№1-49), та в 1/2 за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою держнотконторою Харківського району 11 квітня 2006 року р.№2-931 (дата реєстрації в БТІ 06 листопада 2008 року р.№1-49).

За вказаною адресою станом на 11 серпня 2016 року розташовано: житловий будинок «А-1», загальною площею 89,40 кв.м., житловою площею 55,10 кв.м., житловий будинок «Б-1», загальною площею 87,80 кв.м., житловою площею 69,70 кв.м., житловий будинок «Г-2», загальною площею 124,70 кв.м., житловою площею 50,20 кв.м., сараї «В», «Д», «Е1», літня кухня «Е», вбиральні «З», «У», душ «М», альтанка «Н», ями вигрібні «К», «Я», «Я1», огорожа №1-№3; самочинно збудовані: житловий будинок «Г-2» з підвалом «пд.» та верандою «г», прибудова «а2», тамбур «а1» (до житлового будинку «А-1»); загальна площа житлового будинку «А-1» збільшилася на 8,40 кв.м. за рахунок самочинного будівництва прибудови «а2» та тамбуру «а1», житлова збільшилася на 26,0 кв.м. за рахунок переобладнань, які до самочинних не відносяться. В загальну характеристику обєктів розташованих на земельній ділянці включений житловий будинок «Б-1», загальною площею 87,80 кв.м., житловою 69,70 кв.м., який прийнятий в експлуатацію по акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 25 листопада 1983 року, затвердженому рішенням виконкому Бабаївської селищної ради від 29 листопада 1983 року №223 на імя ОСОБА_5. Право власності на вищевказаний житловий будинок не оформлено, частки співвласників у звязку з його будівництвом не змінені.

10 грудня 2015 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №520257, виданого 11 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, а також житловий будинок літ. «Б-1».

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також дружина ОСОБА_1, які спадщину прийняли у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За інформацією Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 21 грудня 2016 року № 4123/01.16, після ОСОБА_5, який помер 10 грудня 2015 року, який проживав на день смерті в смт Бабаї, вул. Щербініних, буд.6 Харківського району Харківської області, до держнотконтори з заявами про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку звернулися дружина померлого ОСОБА_1 та діти померлого ОСОБА_2 і ОСОБА_3 22 вересня 2016 року за реєстровим №2-1163, 2-1166,2-1169 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в смт Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Щербініних, 6 на імя дружини померлого ОСОБА_1 та дітей померлого ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частках кожному ( по 1/6 частці житлового будинку).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 22 вересня 2016 року за р. № 2-1163, спадщина на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається з житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами: сараїв В,Д,ЕІ, літньої кухні Е, вбиральні ЗУ, душу М, альтанки Н, ям вигрібних К,Я,Я1, огорожі №1-№3.

22 вересня 2016 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено в оформленні спадкових прав на нерухоме майно житловий будинок літ. «Б-1», житловою площею 69,70 кв.м., загальною площею 87,80 кв.м., який знаходиться за адресою смт Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Щербініних,6 після смерті ОСОБА_5 та рекомендовано звернутися до суду так як відсутні документи, що стверджують право власності та державну реєстрацію права власності нерухомого майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268- 1270 ЦК.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. ОСОБА_3 до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель.

З огляду на наведене, враховуючи, що відповідно до вимог чинного законодавства будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року не відносяться до категорії самочинно побудованих, спірний житловий будинок прийнятий до експлуатації по акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 25 листопада 1983 року, затвердженому рішенням виконкому Бабаївської селищної ради від 29 листопада 1983 року №223, суд вважає, що у спадкодавця виникло право приватної власності на житловий будинок літ. «Б-1».

Позивачі спадщину після смерті ОСОБА_5 у встановленому законом порядку прийняли, а тому є підстави для визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування законом на вище зазначений житловий будинок по 1/3 частині за кожним.

Згідно інформації КП «ХРБТІ» від 26 грудня 2016 року №617/1 за матеріалів технічної інвентаризації, у звязку з будівництвом житлового будинку літ. «Б-1» за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Бабаї, вул. Щербініних, 6 (колишня вул. Кірова) частки співвласників мають змінитися наступним чином: ОСОБА_4 замість 1/2 частини буде належати 9/25 частин; ОСОБА_1 замість 1/6 частин буде належати 27/300 частин; ОСОБА_3 замість 1/6 частин буде належати 27/300 частин; ОСОБА_2 замість 1/6 частин буде належати 27/300 частин (що складається з будинку літ. «Б-1», загальною площею 87,80 кв.м., житловою площею 69,70 кв.м.).

До розрахунку часток співвласників домоволодіння не включено самочинно зведені: прибудову літ. «а2», тамбур літ. «а1» загальною площею 8,40 кв.м.; житловий будинок літ. «Г-2», загальною площею 124,70 кв.м., житловою площею 50,20 кв.м.

У разі визнання спадкоємцями зазначеного житлового будинку літ. «Б-1», належного померлому ОСОБА_5, в рівних частинах його дружині ОСОБА_1, сина ОСОБА_2 та дочку ОСОБА_3, частки співвласників домоволодіння, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Бабаї, вул. Щербініних, 6 зміняться наступним чином: ОСОБА_7 буде належати 9/25 частин домоволодіння; ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 буде належати кожному по 16/75 частин домоволодіння.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне перерозподілити частки співвласників у праві власності на домоволодіння за адресою: смт Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Щербініних,6, та визнати, що частка ОСОБА_4 становить 9/25 частин, частка ОСОБА_1 становить 16/75 частин, частка ОСОБА_3 становить 16/75 частин, частка ОСОБА_2 становить 16/75.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 208,209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) право власності на житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 87,80 кв.м., житловою площею 69,70 кв.м., що входить до складу домоволодіння, розташованого за адресою: смт Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Щербініних, 6, по 1/3 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 10 грудня 2015 року.

Перерозподілити частки співвласників ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у праві власності на домоволодіння за адресою: смт Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Щербініних,6.

Визнати, що у праві власності на домоволодіння за адресою: смт Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Щербініних,6, частка ОСОБА_4 становить 9/25 частин, частка ОСОБА_1 становить 16/75 частин, частка ОСОБА_3 становить 16/75 частин, частка ОСОБА_2 становить 16/75 частин.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: