АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Дніпропетровської міської ради, третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 19 квітня 2015 року помер його батько ОСОБА_5, у звязку з чим відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку №11 по вул.Монтажній в м.Дніпропетровську.

Вказував, що за життя ОСОБА_5 заповіту не складав, а він, як син померлого, має право на спадкування за законом, іншими спадкоємцями є ОСОБА_4, ОСОБА_2

Зазначав, що з метою оформлення своїх спадкових прав його представник з належно оформленою довіреністю звернувся до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, постановою державного нотаріуса від 26 квітня 2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск строку на подання заяви.

Посилаючись на те, що строк подачі заяви до нотаріальної контори він пропустив з поважних причин, оскільки є обмежено дієздатною людиною, інвалідом І групи, потребує постійної сторонньої допомоги, та постійно проживає в м.Нікополі, а тому своєчасно зявитись до нотаріальної контори не міг, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлого 19 травня 2015 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення суду.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України).

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 19 квітня 2015 року помер ОСОБА_5 (а.с.3).

Померлий ОСОБА_5 мешкав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_5, а відповідач ОСОБА_4 була дружиною померлого.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належний йому на праві власності за договором дарування від 09 серпня 1988 року будинок №11 по вул.Монтажній у м.Дніпропетровську.

За життя ОСОБА_5 заповіту не складав.

З метою оформлення своїх спадкових прав представник позивача з належно оформленою довіреністю звернувся до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк.

Постановою державного нотаріуса від 26 квітня 2016 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск строку на подання такої заяви.

Позивач ОСОБА_3 є обмежено дієздатною людиною, інвалідом І групи, потребує постійної сторонньої допомоги, перебуває на постійному обліку у лікаря невропатолога (а.с.9,10,12).

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №568 від 31 серпня 2001 року над позивачем ОСОБА_3 призначено попечителя сестру ОСОБА_4 (а.с.11).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3П суд першої інстанції виходив з того, що строк прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, а отже вважав за необхідне визначити додатковий термін у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст.1261,1262 ЦК України першу чергу право на спадкування за заковом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Так, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається достатньо підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність підстав для задоволення позову спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що ОСОБА_2 при подачі заяви до нотаріуса про видачу свідоцтва на спірне спадкове майно зазначила, що крім неї спадкоємців немає (а.с.41), хоча вона достеменно знала про їх наявність.

В свою чергу відповідач по справі ОСОБА_4, яка є попечителем ОСОБА_3, при зверненні до нотаріуса з відповідною заявою вірно зазначила про наявність спадкоємця позивача ОСОБА_3 та те, що він є інвалідом першої групи (а.с.45), крім того надала згоду на включення в коло спадкоємців ОСОБА_3 (а.с.55).

Доводи в апеляційній скарзі стосовно того, що позивач був повідомлений про смерть батька, не може слугувати підставою для скасування рішення, оскільки позивач не заперечував факт того, що знав про смерть батька, втім саме через вади здоровю своєчасно не звернувся з відповідною заявою.

Інші доводи приведені в апеляційній скарзі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2016 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_6