справа № 156/847/16-ц
Номер провадження: 2/156/13/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря Салатюк Г. В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача

ПАТ "ОСОБА_2 група "ТАС" ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБФ" до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2 група "ТАС" про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої ДТП, -

в с т а н о в и в :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБФ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 липня 2016 року, приблизно о 16:40 год. на автодорозі Горохів Нововолинськ в селищі Іваничі по вулиці Луцька біля будинку № 33 відбулась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобіль підприємства марки Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 зазнав механічних ушкоджень. Причиною вказаної ДТП було те, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку, не вибрав під час руху безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6, який рухався в попутному напрямку з с. Павлівка в м. Нововолинськ. Від заподіяного удару автомобіль Renaut Kangoo зіткнувся з автомобілем підприємства. В результаті зазначеної ДТП позивачу заподіяна матеріальна шкода в розмірі 16 520,42 грн. відповідно до висновку експертного дослідження № 872 від 29.07,2016 р. Беручи до уваги той факт, що право володіння чи розпорядження тим транспортним засобом, яким безпосередньо було спричинено шкоду транспортному засобу підприємства за учасником ДТП ОСОБА_6 не встановлено, позов предявляється до власника автомобіля Renaut Kangoo та до особи, чиї неправомірні дії привели до ДТП. Просить стягнути солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ТзОВ « ТБФ» 28 120,42 грн., заподіяних збитків та судові витрати по справі.

В ході розгляду справи представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБФ» подала до суду заяву, в якій змінила позовні вимоги та просила стягнути із ОСОБА_4 19 498,42 грн., з яких: 16 520,42 грн. майнової шкоди, 1 600 грн. витрат за проведення експертизи та 1378 витрат на оплату судового збору. Від позовних вимог щодо ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП представник відмовилася.

Ухвалами суду від 17.10.2017 року провадження у справі за позовом ТзОВ «ТБФ» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, в частині позовних вимог до ОСОБА_5 було закрито. Залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 «ТАС».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала змінені позовні вимоги та просила стягнути із ОСОБА_4 на користь товариства 16 520,42 грн. майнової шкоди, 1 600 грн. витрат за проведення експертизи та 1378 витрат на оплату судового збору.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи за його відсутності чи повідомлень про причини його неявки в судове засідання до суду не надходило.

Представник відповідача ПАТ «ОСОБА_2 група «ТАС» - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та додатково пояснила, що про ДТП їм стало відомо лише з матеріалів даної судової справи. При оформленні Полісу ОСОБА_4 не повідомив керуючого продажами ОСОБА_7 про те, що того ж дня, о 16:45 год. трапилась ДТП, учасником якої він являється. Жоден з учасників ДТП починаючи з 14 липня 2016 року до страхової компанії не звертався. Вважає, що на момент вчинення ДТП договір ще не було укладено, а отже дія договору не поширюється на відповідні правовідносини.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що 14 липня 2016 року, приблизно о 16:40 год. в селищі Іваничі по вулиці Луцька біля будинку № 33 відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль НОМЕР_2 ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку, не вибрав під час руху безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6, який рухався в попутному напрямку з с. Павлівка в м. Нововолинськ та по інерції зіткнувся з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_8 Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Власником автомобіля Audi А6 є ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.4).

З метою визначення вартості матеріального збитку, позивач замовив та оплатив проведення експертного дослідження визначення вартості відновлювальних ремонтних робіт транспортного засобу та встановлення вартості матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля. З висновку експертного дослідження № 872 вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Fiat Doblo, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 встановить 40 743,19 грн.; матеріальний збиток завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 16 520,42 грн. (а.с.18-23). Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Fiat Doblo, 2006 року випуску, підтверджується також ремонтною калькуляцією № 872 від 28.07.2016 року (а.с.24-26).

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_10 ухвалою суду від 10.04.2017 року було призначено судову експертизу обставин та механізму ДТП. На вирішення судової експертизи поставлені такі питання: як повинні були діяти в даній дорожній обстановці водій автомобіля НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_6 та водій автомобіля НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_4? Згідно вихідних даних та розташування транспортних засобів зона дії знаку (4.2 ПДР рух праворуч) для учасників руху, видимість дороги в даній ситуації; чи мали водії ОСОБА_6 і ОСОБА_4 технічну можливість запобігти зіткненню з моменту виникнення небезпеки для руху?; чи вбачаються у діях водіїв невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв'язку з тим, що наступила ДТП? Згідно висновку експерта № 158 від 07.07.2017 року в даній дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля НОМЕР_8 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 12.3, 13.1 ПДР України, згідно яких в момент виявлення зниження швидкості руху автомобіля НОМЕР_9, негайно вжити заходів для зменшення швидкості до швидкості руху попутного транспортного засобу, щоб дотримувати безпечної дистанції. Оскільки, в даній дорожній ситуації водій автомобіля НОМЕР_9 ОСОБА_6 зупинила транспортний засіб, яким керувала, тому з технічної точки зору оцінювати її дії не має технічного змісту. З технічної точки зору у водія автомобіля НОМЕР_8 ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом виконання вимог пункту 13.1 ПДР України.

Питання "Чи мала водій ОСОБА_6 технічну можливість запобігти зіткненню з моменту виникнення небезпеки для руху?" не вирішувалося по тій причині, що водій автомобіля НОМЕР_9 ОСОБА_6 зупинила транспортний засіб, яким керувала, тому з технічної точки зору оцінювати її дії не має технічного змісту. З технічної точки зору у заданій дорожній ситуації дії водія автомобіля, Audi А6 р.н. знак НОМЕР_10 ОСОБА_4, не відповідали вимогам пунктів 12.3, 13.1 ПДР України та знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В діях автомобіля НОМЕР_9 ОСОБА_6 невідповідностей до вимог ПДР України, які б знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП не вбачається (а.с.75-78).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якої створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що згідно повідомлення керуючої ПАТ «ОСОБА_2 група «ТАС» ОСОБА_7 страхувальником ПАТ «ОСОБА_2 група «ТАС» 14.07.2016 року о 21 год. було здійснено продаж страхового полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_4, який вступив в дію 14.07.2016 року (а.с.86).

З пояснювальної записки керуючого продажами Волинської регіональної дирекції АТ «СГ «ТАС» ОСОБА_7 вбачається, що 14.07.2016 року близько 21 год. 00 хв. до неї звернувся ОСОБА_4 з проханням терміново оформити поліс ОСЦПВВНТЗ з додатковим договором АZ6. Терміновість оформлення вказаних договорів ОСОБА_4 пояснив необхідністю виїзду за кордон, а його ТЗ не застрахований. Про те, що в той день (14.07.2016 року) транспортний засіб ОСОБА_4 потрапив у ДТП, останній їй не повідомив. Поліс серії АК № 4519851 та Договір AZ6448324, який лише при наявності Полісу, яким забезпечений транспортний засіб Audi А6 д.н.з. НОМЕР_10 нею було внесено в програму Фронт-офіс лише після оплати ОСОБА_11 страхових платежів.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 983 ЦК України встановлено момент набрання чинності договором страхування - договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, можна зробити висновок, що для набрання чинності договором страхування необхідно здійснення страхувальником першого страхового платежу (подібне положення міститься також у ч. 3 ст. 18 Закону "Про страхування"), а сам факт підписання договору страхування не породжує жодних прав та обов'язків для сторін.

З Полісу № АК/4519851 вбачається, що строк дії договору встановлюється з 00 год. 00 хв. 14.07.2016 року по 13.07.2017 року включно. Однак, квитанціями про сплату страхового платежу підтверджується, що поліс був укладений 14.07.2016 року після 21 год. так, як страховий платіж в розмірі 369,36 грн. був сплачений 14.07.2016 року о 21 год. 13 хв. (квитанція № MINI455YBWSSBCG від 14.07.2016 року), страховий платіж в розмірі 12,96 грн. був сплачений 14.07.2016 року о 21 год.14 хв. (квитанція № MINI805PCDSZFUD від 14.07.2016 року) та страховий платіж в розмірі 55,00 грн. за укладення Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків AZ6 № 448324 сплачений 14.07.2016 року о 21 год. 14 хв. (квитанція № MINI214NQVBJCBR від 14.07.2016 року). На підставі вищенаведеного, суд вважає, що, оскільки, ДТП мала місце до здійснення страхувальником першого страхового платежу, то у страховика не виникло обов'язку здійснювати страхові виплати.

У звязку з вищевикладеним, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБФ" підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування Відповідачем ОСОБА_4 судових витрат підлягає до задоволення, оскільки підтверджуються відповідною квитанцією та актом № 872 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за надання експертного висновку. У звязку з цим з Відповідача ОСОБА_4 на користь Позивача також необхідно стягнути судові витрати в розмірі 2 978,00 грн.

Керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБФ" до ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБФ" 16 520 (шістнадцять тисяч п'ятсот двадцять) грн. 42 коп. майнової шкоди та 2 978 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп. судових витрат.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБФ" до Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2 група "ТАС" відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. М. Нєвєров