У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії КРН КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р., визнати незаконним та скасувати наказ КНП КДЦ Деснянського району м. Києва №216 від 31.10.2017 р., стягнення з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшукування моральної шкоди та поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила суд:

1.визнати неправомірними дії КРН КДЦ Деснянського району м. Києва щодо невиконання рішення суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р. в частині негайного поновлення її стоматологом-терапевтом відділення терапевтичної стоматології філії 3 вказаного КНП КДЦ;

2.визнати незаконним та скасувати наказ КНП КДЦ Деснянського району м. Києва №216 від 31.10.2017 р.,враховуючі, що у рішенні суду 754/9059/16-ц від 28.08.2017 р. чітков вказане відділення терапевтичної стоматології, а кабінет № 417 не є приміщенням філії «3 взагалі, а стоматологічне відділення не має ні приміщень, ні майна згідно відомостей ліцензії МОЗ України від 18.09.2017 р. серії АЕ№571198;

3.визнати неправомірними дії КНП КДЦ Деснянського району м. Києва щодо недопущення позивача матері-одиначки 2-дітей (у тому числі малолітнього) до праці та ігнорування її неодноразових звернень з 30.08.2017 р. щодо негайного поновлення на посаді, враховуючи, що вона мати одиначка і на її утриманні 2 дітей.

4.зобов'язати КНП КДЦ Деснянського району м. Києва провести усі необхідні процесуальні дії для допущення позивача до роботи;

5.стягнути з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва заробітну плату за час вимушеного простою, враховуючі, що з 30.08.2017 р. позивач мала приступити до праці згідно рішення суду стоматологом-терапевтом відділення терапевтичної стоматології філії 3 вказаного КНП КДЦ вказаного КНП КДЦ по день фактичного приступу до роботи

6.стягнути з КНП КДЦ Деснянського району м. Києва на користь позивача матері-одиначки 2 дітей ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3200*144=460800грн (чотириста шістдесят тисяч вісімсот гривень)

Вважаю, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зокрема, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно позовної заяви, позивачка зазначає, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Однак, позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що в даному конкретному випадку вона має пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у 0,4 розміру мінімальної заробітної плати; при подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, на момент подання позову, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, передбачена мінімальна ставка судового збору за позовну вимогу, як немайнового, так і майнового характеру в сумі: 640 грн., а максимальна ставка судового збору за позовні вимоги майнового характеру, становить: 8000 грн.; при подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб -1600 грн.

Прохальна частина позовної заяви містить 4 вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру, зокрема вимога 7 стосується відшкодування моральної шкоди, однак у порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позивачем до позову не додано доказів на підтвердження сплати судового збору за кожною вимогою прохальної частини позовної заяви.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір у належному до сплати його розмірі за кожну позовну вимогу, та надати докази його сплати або надати документи, які відповідно до законодавства України підтверджують звільнення позивача відповідно до чинного законодавства України від сплати судового збору.

Окрім того, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки при поданні позовної заяви позивачем порушено вимоги ст. 119 ЦПК України, а саме: не чітко викладено зміст позовних вимог, не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 3, 11, 79, 80, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва» про визнання неправомірними дії щодо невиконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.08.2017 р., визнання незаконним та скасування наказу КНП КДЦ Деснянського району м. Києва №216 від 31.10.2017 р., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшукування моральної шкоди та поновлення на роботі - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: