Категорія 58Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

за участю секретаря Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року,

встановила:

У серпні 2017 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. звернулось до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області про зобов'язання вчинитидії. Посилається на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 р. №733 «Про віднесення ПАТ«ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 р. №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №63 від 20.03.2015 р. "Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк».

20.10.2014 р. головним державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Кравчуком А.О. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженню №45016276, згідно якої накладено арешт на нерухоме майно ПАТ «ВіЕйБі Банк», що по вул. Келецька, 105 м. Вінниці.

23.03.2015 року головним державним виконавцем Кравчуком А.О. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/17454/14-ц, виданого 25.09.2014 р. Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ПАТ «ВіЕйБі банк» суми боргу, було закінчено та знято арешт з усього майна належного боржнику.

Проте, не зважаючи на це, відповідачем не були знятті обтяження в реєстрі рухомого майна. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просив суд, з урахуванням поданої 22 вересня 2017 року заяви про уточнення позовних вимог, зобов'язати Вишенський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції вчинити дії щодо вилучення запису про обтяження рухомого майна ПАТ «ВіЕйБі Банк» за виконавчим провадженням № 45016276 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна зареєстрований за № 14591263 від 20.10.2014 року (а.с. 61).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 вересня 2017 року залучено до участі у справі у якості відповідача Центральний відділ державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, як правонаступника Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії щодо вилучення запису про обтяження рухомого майна ПАТ «ВіЕйБі Банк» за виконавчим провадженням № 45016276 за № 14591263 від 20.10.2014 року відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні проведеному у режимі відеоконференції представник позивача Григор А.А. апеляційну скаргу повністю підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Представник відповідача Панченко І.В. апеляційну скаргу не визнав та заперечив проти її задоволення, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просив рішення залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.1-3 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів переконана, що рішення суду першої інстанції у даній справі зазначеним вимогам Закону повністю відповідає.

Судом установлено, 10.10.2014 р. головним державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Кравчуком А.О. відкрито виконавче провадження №45016276 про примусове виконання виконавчого листа №127/17454/14-ц про стягнення з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_8 заборгованості в розмірі 204255,51 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2923,20 грн.

20.10.2014 р. державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Кравчуком А.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 45016276, згідно якої накладено арешт на все майно боржника ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Відділення №85, що по вул. Келецька, 105 м. Вінниці, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Відділення №85, що по вул. Келецька, 105 м. Вінниці.

Згідно ст. 57 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 р. №733 «Про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 р. №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 р. № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.О. строком на один рік з 20.03.2015 р. до 19.03.2016 р. включно, в подальшому повноваження уповноваженої особи Славікіної М.О. продовжено до 19.03.2018 року.

Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ПАТ «ВіЕйБі Банк» та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №45016276 до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» і до початку процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк». Таким чином судом встановлено, що такі дії державного виконавця щодо винесення зазначеної постанови були правомірними і відповідали чинному законодавству.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, 23.03.2015 року головним державним виконавцем Кравчуком А.О. виконавче провадження № 45016276 з примусового виконання виконавчого листа № 127/17454/14-ц, виданого 25.09.2014 р. Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ПАТ «ВіЕйБі банк» суми боргу, було закінчено та знято арешт з усього майна належного боржнику.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем у пункті 2 постанови про закінчення виконавчого провадження було помилково зазначено про зняття арешту з усього майна належного боржнику, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2014 року. А тому, згідно постанови начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Горобчука В.Ю. від 04.10.2016 року скасовано зазначений п. 2 постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2015 р.(а. с. 39).

Таким чином колегія суддів переконана, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що підстави для вилучення запису про обтяження рухомого майна ПАТ «ВіЕйБі банк» - відсутні.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ч. 7 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно якої, з дня початку ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешт) будь яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається. Однак, позивачем не враховано, що виходячи з вказаної правової норми, обтяження не може перешкоджати ліквідації банку, так як воно втратило чинність з дня початку процедури ліквідації банку, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21.03.2016 року постановленій у іншій цивільній справі № 127/17454/14-ц за скаргою ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання дій державного виконавця Кравчука А.О. неправомірними, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.10.2014 р., зобов'язання вчинити дії, яка залишена без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 06.07.2016 року. Окрім того, у вказаній ухвалі суду касаційної інстанції зазначається про те, що оскільки постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №45016276 від 20 жовтня 2014 року була винесена до запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» (20 листопада 2014 року) і до початку процедури ліквідації банку (20 березня 2015 року), а тому дії державного виконавця щодо винесення вказаної постанови були правомірними і відповідали чинному законодавству.

Враховуючи викладене, колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він є правильним та обґрунтованим. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника регулюється главою 4 Закону України «Про виконавче провадження», згідно ч. 1 ст. 57 якого, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції у своєму рішенні правильно посилається нависновки у справі Bellet v. France, згіднояких Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Окрім того, місцевий суд правильно у своєму рішенні зазначив, що згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Колегія суддів переконана, що такі висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального закону, а також встановленим обставинам справи. Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права, тому, висновків суду вони не спростовують.

За таких обставин колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та переконана, що дане рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги, що наведені на їх обґрунтування, висновків суду належними та допустимими доказами не спростовують і не дають підстав для висновку про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду у даній справі підлягає залишенню без змін.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий : /підпис/ В.М. Медяний

Судді : /підпис/ М.В. Матківська

/підпис/ В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом: