Справа № 185/7454/17
Провадження № 2/185/3867/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2017 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді Палюх Т.Д.., при секретарі Андруховій Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія» КРЕДО» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування,
В обґрунтування позову зазначив, що 09.10.2013 ТДВ СК КРЕДО та ОСОБА_3 було укладено договір обовязкового страхування транспортних засобів № АС/5486683, у відповідності до умов якого цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під час експлуатації автомобіля «Богдан» 2110, д.н.з. НОМЕР_1, була застрахована ТДВ СК КРЕДО.
17.05.2014 р 06.20 год в м. Павлоград Дніпропетровській області по вул. Карла Маркса проти СШ №17 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля БОГДАН 2110 №АА9395ОВ під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля КІА Черато №АЕ5612ЕР під керуванням ОСОБА_4, відповідальність якого застраховано в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», в наслідок дорожньо-транспортної пригоди застраховані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 30.05.2014, окрім вини ОСОБА_2 у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що в момент ДТП відповідач керував транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. б ст. 38.1.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, зазначивши у п. 2 прохальної частини позову про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач до суду не зявився, повідомлявся про виклик до суду через офіційний сайт Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, заяв про розгляд справи у його відсутність чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №5486683 від 09.10.2013, укладеного між ТДВ СК КРЕДО та ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під час експлуатації автомобіля «Богдан» 2110, д.н.з. НОМЕР_1, була застрахована ТДВ СК КРЕДО (а.с. 8)
Згідно з п. 13 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року враховано, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюється також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.05.2017 у справі №908/547/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «СК «КРЕДО» про стягнення заборгованості в суму 49910,50 грн встановлено, що 17.05.2014 р. о 06.20 год в м. Павлоград Дніпропетровській області по вул. Карла Маркса проти США №17 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля БОГДАН 2110 №АА9395ОВ під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля КІА Черато №АЕ5612ЕР під керуванням ОСОБА_4, відповідальність якого застраховано в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», в наслідок дорожньо-транспортної пригоди застраховані автомобілі отримали механічні пошкодження. Під час керування транспортним засобом БОГДАН д.н.з АА 9385 ОВ ОСОБА_2 не мав посвідчення водія. Цим же рішенням з ТДВ «СК «КРЕДО» на користь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» стягнуто суму страхового відшкодування у розмірі 49910,50 грн. (а.с.5-7)

Відповідно до платіжного доручення №6753 від 15.05.2017 Страхова компанія «КРЕДО» сплатила ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування у розмірі 49910,50 грн. (а.с. 10)

Відповідно до п. б ст. 38.1.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Ст. 993 Цивільного кодексу України також передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Вбачається, що до позивача перейшло право вимоги яке страхувальник мав до особи, відповідальної за нанесення шкоди, тобто, до відповідача.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 49910,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. 27 Закону України Про страхування, ст. ст. 22, 993, 1166, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 27-30, 57, 58, 60, 169, 208-209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Страхова компанія КРЕДО до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_3, про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, 86000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «КРЕДО» у рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування 49910,50 грн (сорок девять тисяч девятсот десять гривень пятдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, 86000, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «КРЕДО» судовий збір в сумі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок).

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. Д. Палюх