Цивільна справа № 175/3505/17
Провадження № 6/175/294/17
У Х В А Л А

17 листопада 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву ОСОБА_1 про скасування заборони на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заборони на нерухоме майно, в якій просив скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду на заборону вчинення нотаріальних дій по відчуженню домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Любимівка, вул. Будьонного (тепер вул. Тиха) АДРЕСА_1, яке відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтва на право власності на житло належить йому, ОСОБА_1

ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд заяви про скасування заборони на нерухоме майно без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Демченко Є.Л. від 03 грудня 2001 року заборонено проводити нотаріальні дії по відчуженню домоволодіння № 1 «а» кв. 2 по вул. Будьонного (нині вул. Тиха) в с. Любимівка Дніпровського району Дніпропетровської області. Для подальшого розпорядження нерухомим майном, ОСОБА_1 просить скасувати заходи забезпечення позову, внаслідок чого звернувся до суду з даною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район с. Любимівка, вул. Будьонного (нині вул. Тиха) будинок 1«а» квартира 2. Так, 29 травня 2005 року згідно Розпорядження голови районної Державної адміністрації № 343/2-р (а.с.5), та згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 1999 року № 114 «Про затвердження Програми забезпечення житлом війсковослужбовців», ОСОБА_1 був виданий постійний ордер не житлове приміщення №46 від 12 травня 2005 року на заселення вищезазначеної квартири, з дозволом на приватизацію (а.с.4). 16 березня 2006 року квартира №2 по вул. Будьонного в с. Любимівка згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» була приватизована ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло серія ААБ №0768 (а.с.7). Згідно запису в технічному паспорті на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, власником квартири була Держава в особі Верховної Ради України, а лише після цього Державні органи влади надали квартиру ОСОБА_1

В 2017 році ОСОБА_1 вирішив продати вказану квартиру. Однак, приватним нотаріусом було повідомлено ОСОБА_1, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 16.10.2006 року за реєстраційним номером обтяження №3894094 про заборону на майно. Згідно вказаного запису заборона на квартиру накладена згідно Ухвали Дніпропетровського районного суду № б/н від 03 грудня 2001 року, архівний запис № 91466-207 від 28 грудня 2001 року.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Тому, суд вважає за необхідне скасувати заборону на нерухоме майно з вищенаведених підстав.

Керуючись ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 154 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заборони на нерухоме майно задовольнити.

Скасувати заборону проводити нотаріальні дії по відчуженню домоволодіння № 1 «а» кв. 2 по вул. Будьонного (нині вул. Тиха) в с. Любимівка Дніпровського району Дніпропетровської області, накладену ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Демченко Є.Л. від 03 грудня 2001 року (запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №3894094 від 16.10.2006 року).

Копію ухвали направити на виконання приватним та державним нотаріусам Дніпровської районної державної нотаріальної контори та Дніпровському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, для відома направити ОСОБА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.