Справа № 740/3894/16-ц
Провадження № 2/740/97/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадурі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Крутівської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою- провул.Лісовий, 4, в с. Діброва Ніжинського району, в порядку спадкування після ОСОБА_2, яка померла 28 лютого 2004 року. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема, на вищезазначений будинок, який станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи «робітничий двір», членами якого на той час були батьки позивача ОСОБА_3 і ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_3 спадщину, до складу якої входила і 1 / 2 частка вказаного будинку, прийняла ОСОБА_2, таким чином ставши фактичним власником всього будинку. Позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_2, проте правовстановлюючі документи на зазначений будинок відсутні, у зв"язку з чим нотаріусом відмовлено позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилась, відповідно до заяви від 26 грудня 2016 року підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно клопотання від 17 листопада 2016 року Крутівський сільський голова ОСОБА_4 проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Відповідно до заяви від 05 грудня 2016 року третя особа ОСОБА_5 проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути без участі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.

Довідками Крутівської сільської ради №№ 529, 533 від 16 серпня 2016 року підтверджується, що у будинку №4 по провул.Лісовий в с.Діброва Ніжинського району, який мав статус робітничого двору, станом на 15 квітня 1991 року проживали і були зареєстровані ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2, забудовником даного будинку був ОСОБА_3.

Відповідно до ст.ст.123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.17 Закону України Про власність від 07 лютого 1991 року N 697-XII майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Дані положення поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону з 15 квітня 1991 року.

Із врахуванням викладеного ОСОБА_3 та ОСОБА_2 станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на даний будинок, їх частки у якому є рівними- по 1 / 2.

Даний будинок під час технічної інвентаризації згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06 вересня 2016 року №627 не відображений, як самочинне будівництво, технічний паспорт на садибний житловий будинок від 15 серпня 2016 року засвідчує його прийняття до експлуатації.

ОСОБА_3 помер 12 листопада 2000 року в с.Діброва Ніжинського району Чернігівської області, його дружина ОСОБА_2, відповідно до ст.529 ЦК Української РСР є спадкоємцем першої черги за законом до майна останнього, прийняла спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР року шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою відповідача за № 530 від 16 серпня 2016 року. Докази щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавця ОСОБА_3 станом на час розгляду справи відсутні. Згідно повідомлення державного нотаріального архіву Чернігівської області від 29 грудня 2016 року спадкова справа щодо ОСОБА_3 відсутня.

ОСОБА_2 померла 28 лютого 2004 року в с.Діброва Ніжинського району Чернігівської області, позивач ОСОБА_1 (до одруження ОСОБА_2) Г.Г., як її дитина, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом до майна останньої, прийняла спадщину відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи Ніжинської районної державної нотаріальної контори № 305/2004 (за заявою від 15 липня 2004 року), в якій наявна, зокрема, заява ОСОБА_5 від 01 липня 2004 року про відмову від спадщини на користь позивача. Згідно довідки відповідача від 16 серпня 2016 року ОСОБА_2 станом на час свої смерті проживала і була зареєстрована одна в ІНФОРМАЦІЯ_1. Докази щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину після спадкодавця ОСОБА_2 станом на час розгляду справи відсутні.

Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 11 жовтня 2016 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Із врахуванням викладеного 1 / 2 частка вищезазначеного будинку з господарськими будівлями і спорудами входить до складу спадщини ОСОБА_3, спадщина після якого прийнята, але належним чином не оформлена ОСОБА_2, якій належала також інша 1 / 2 частка даного будинку, в подальшому дана спадщина прийнята позивачем ОСОБА_1, цивільна правоздатність спадкодавців, як фізичних осіб, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент їх смерті, відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання за позивачем права власності на даний житловий будинок в судовому порядку. Позивач скористалась передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред"явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 197, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою-провулок Лісовий, 4, села Діброва Ніжинського району Чернігівської області, в порядку спадкування після ОСОБА_2, яка померла 28 лютого 2004 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник .