АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Цокол Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 рокуза нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_2 до Національного банку України про визнання наказу незаконним і його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Національного банку України про визнання наказу незаконним і його скасування, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 05 березня 2015 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконними Наказ Національного банку України від 30.10.2014 року №1881-к «Про звільнення ОСОБА_2.», Наказ Національного банку України від 12.01.2015 року № 33-к «Про внесення зміни до наказу Національного банку України від 30.10.2014 № 1881-к» та їх скасовано.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Дирекції з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України з 17.11.2014 року.

Стягнуто з Національного банку України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.11.2014 року по 16.12.2014 року у розмірі 27353,08 грн.

Стягнуто з Національного банку України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.12.2014 року по 16.01.2015 року у розмірі 26109,72 грн.

Стягнуто з Національного банку України в дохід держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 534,64 грн.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Дирекції з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України та присудження заробітної плати ОСОБА_2 з Національного банку України за один місяць, а саме в сумі 27353,08 грн.

В решті задоволення вимог позову відмовлено.

У травні 2017 року представником ОСОБА_2 подано до суду заяву про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року в зв'язку з нововиявленими обставинами.

У мотивування вимог посилався на те, що при ухвалені рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд керувався узагальненою довідкою відповідача від 13.12.2014 № 13/12313/71493 про розмір середньої заробітної плати позивача за серпень-вересень 2014 року. (т. 2 а. с. 20)

Національним банком України до матеріалів іншої цивільної справи № 757/7498/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Національного банку України про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в Апеляційному суді міста Києва при повторному її апеляційному розгляді було долучено додаток до зазначеної вище довідки (копія додається) з якою представник позивача ознайомився 07.04.2017 року.

Як випливає із зазначеної довідки відповідачем не було включено до розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу заохочувальну премію (премія до свята) в порушення другого та четвертого речення абзацу першого та абзацу третього пункту 3 Порядку № 100, ст. ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно, відповідачем не вірно обраховано середньоденний розмір заробітної плати, оскільки зазначені виплати суттєво впливають на розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судом першої інстанції, в порушення норм процесуального права, а саме приписів статей 74, 76, ч. 1 ст. 365 ЦПК України, не повідомлено сторону позивача про час і місце судового засідання чим порушено право заявника на участь в розгляді його заяви.

Зазначена в заяві обставина не є новою, але є нововиявленою й суттєво впливає на розмір середньоденної заробітної плати позивача.

Сторони в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень. Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 отримав повістку 23.11.2017 року, Національник банк України - 17.11.2017 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Даним рішенням, зокрема, стягнуто з Національного банку України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.11.2014 року по 16.12.2014 року у розмірі 27353,08 грн. та середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.12.2014 року по 16.01.2015 року у розмірі 26109,72 грн.

Звертаючись з заявою про перегляд даного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_2 посилався на те, що в довідці, на підставі якої проводилися нарахування середньої зарплати позивача за серпень-вересень 2014 року не було включено до розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу заохочувальну премію (премія до свята), що призвело до невірного обрахування середньоденного розміру заробітної плати. Про дану обставину йому стало відомо лише 07.04.2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пунктах 3 та 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи, які містяться в заяві не є нововиявленими обставинами, дані відомості були відомі ОСОБА_2 задовго до 07.04.2017 року, оскільки довідка на яку посилається заявник датована 13.12.2014 року й додана до матеріалів справи, а отже позивач мав би бути усвідомлений про її наявність та про відомості які в ній зазначені.

Крім того, премія до свята є премією разового характеру, а згідно до вимог п.6 ч.4 Розділу 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються, зокрема, одноразові виплати.

Відповідно посилання представника позивача на те, що Національним банком України не було включено до розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу премії до свята не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Також судом першої інстанції вірно звернуто увагу на те, що правильність нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу перевірялась Апеляційним судом міста Києва та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ й рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року залишено в силі.

Враховуючи те, що обставина наведена заявником не є нововиявленою і не є істотною, оскільки про розмір отриманого ним заробітку, заявнику було відомо на час розгляду справи, тому суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, викладені в заяві та ухвалив судове рішення відповідно до вимог діючого закону.

Не є підставою для скасування ухвали суду посилання представника ОСОБА_2 на те, що судом не повідомлено сторону позивача про час і місце судового засідання чим порушено право заявника на участь в розгляді його заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надіслав на адресу суду (судді Цокол Л.І.) заяву про долучення до матеріалів справи рішення Апеляційного суду міста Києва від 23 травня 2017 року в справі № 757/7498/15-ц у якій також зазначив, що в провадженні суду перебуває зазначена справа; судом призначено до судового розгляду заяву позивача про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року у справі № 757/35994/14-ц у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Наведеним підтверджується обізнаність представника ОСОБА_2 про час та місце розгляду заяви про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року у справі № 757/35994/14-ц у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва