Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/1002/17 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 48 Доповідач Миніч Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 08 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у звязку з її навчанням у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до закінчення навчання до 30 червня 2022 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що відповідач є батьком повнолітньої на цей час дитини, яка продовжує навчатися у вищому навчальному закладі. Проте, матеріальної допомоги дитині відповідач не надає.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 08 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового, посилаючись на його необґрунтованість. На думку апелянта,судом не враховано стан здоровя та матеріальне становище доньки ОСОБА_5. Вважає, що поза увагою суду залишились ті обставини, що донька не отримує стипендію, винаймає квартиру, за що сплачує щомісячно 1500 грн.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІТП №097134. Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії І-ТП №004671 від 16.05.2015 року донька сторін змінила прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7.

2 квітня 2017 року доньці сторін у даній справі виповнилося 18 років.

На даний час ОСОБА_7 навчається на 1 курсі Харківського національного медичного університету,денна форма навчання за державним замовленням, про що свідчить довідка від 31.03.2017 року №90 (а.с.6). Термін навчання в довідці не зазначений.

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дитині.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з»ясування всіх обставин справи.

Так, згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз»яснень, що викладені в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення ними повноліття, виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; не досягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у звязку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом достеменно встановлено і відповідачем не спростовано той факт, що їх спільна з позивачкою донька навчається на 1-му курсі IV медичного факультету Харківського національного медичного університету на державній основі. За період з лютого 2017 року по 31 травня 2017 року стипендію вона не отримувала, про що свідчить довідка про доходи від 30.05.2017 року №322 (а.с.27).

У зв»язку із стаціонарним навчанням та за станом здоров»я ОСОБА_7 позбавлена можливості праце-влаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків.

Оскільки навчальний заклад знаходиться на значній відстані від місця проживання батьків дитини, тобто, осіб які б могли надати дитині будь-яку допомогу, то загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд, на винаймання житла.

Спростовуючи висновки суду першої інстанції про неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, апеляційний суд зазначає, що відповідач є особою працездатного віку. Останнім не доведено існування будь-яких обмежень через стан здоров»я до працевлаштування. Ті обставини, що час звільнення з роботи відповідача збігається з досягненням донькою повноліття (а.с.16) та підстава звільнення свідчать про намір останнього ухилитись від обов»язку щодо утримання повнолітньої доньки.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача обов»язку утримувати доньку на час її навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 09.07.2014 року з відповідача вже стягуються аліменти на утримання ще однієї доньки - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку.

Із наданих позивачкою доказів встановлено, що в даний час відповідач перебуває на обліку у центрі зайнятості та отримує державну допомогу по безробіттю.

Оскільки дохід відповідача не є постійним, то розмір аліментів визначається судом у твердій грошовій сумі. Із врахуванням обов»язку матері утримувати дитину аліменти визначються у розмірі 700 грн. щомісяця за виключенням літніх місяців канікул.

За наведених обставин та відповідно до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Крім того, відповідно до положень ст.88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід Держави.

Керуючись ст.ст.88,303,304,307,309,313,314,316 ЦПК України, суд, - в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 08 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове.Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ід.номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка продовжує навчання, в сумі 700 грн. щомісяця, крім часу літніх канікул липня-серпня щороку, починаючи з 7 квітня 2017 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення повнолітньою донькою 23 років.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: