Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/1192/16-ц Головуючий у 1-й інст. Васильчук О. В.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Кочетова Л.Г.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, просила змінити розмір щомісячних аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений за рішенням суду в твердій грошовій сумі 300 грн., збільшивши його до 700 грн. (а.с.12). Свої вимоги обґрунтовувала тим, що розмір присуджених за рішенням суду аліментів недостатній для утримання доньки. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки працює неофіційно.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року позов задоволено частково. Збільшено щомісячний розмір аліментів на утримання малолітньої дитини з 300 грн. до 400 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить рішення змінити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700 грн., задовольнивши її позов у повному обсязі. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач працевлаштований неофіційно та отримує заробітну плату, яка перевищує розмір мінімальної заробітної плати. Батько дитини здоровий працездатний чоловік, а тому зобов'язаний забезпечувати доньку, яка проживає із нею. Вона ж не має можливості працевлаштуватися.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2013 року, яке набрало чинності 16 квітня 2013 року, було визначено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 20 грудня 2012 року (а.с.4-5).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними та допустимими доказами доведено, що відповідач з 29 червня 1997 року не працює та має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки у сумі 7 000 грн. за період з 20 грудня 2012 року до 01 липня 2016 року і попереджався державною виконавчої службою про те, що може бути обмежений у праві виїзду за кордон та притягнутий до кримінальної відповідальності (а.с.6,16-17).

Інших доказів щодо зміни матеріального або сімейного стану, щодо стану здоров'я сторін та інших випадків, передбачених СК України, не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач працює неофіційно та отримує заробітну плату, яка дозволяє йому сплачувати щомісяця аліменти на утримання доньки у розмірі 700 грн. не підтверджуються матеріалами справи та спростовуються довідкою виконавчої служби про наявність у останнього заборгованості зі сплати аліментів, а доказів того, що відповідач ухиляється від сплати аліментів також у матеріалах справи немає.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач здоровий працездатний чоловік та зобов'язаний забезпечувати доньку, а вона (позивач) не має можливості працевлаштуватися не мають правового значення, оскільки обов'язок щодо утримання доньки до досягнення нею повноліття однаково покладається на обидві сторони та й докази того, що у позивача існують перешкоди у працевлаштуванні також відсутні, хоча тягар доведення переконливості їх перед судом покладається на сторону, яка заявляє про відповідні обставини.

Суд першої інстанції змінив, збільшивши щомісячний розмір аліментів на утримання дитини, присуджений рішенням суду в твердій грошовій сумі, з 300 грн. до 400 грн., на підставі визнання відповідачем відповідної суми та надання вищезазначених доказів про те, що відповідач не працює та має заборгованість зі сплати аліментів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із рішенням суду першої інстанції, враховуючи також те, що з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення про стягнення аліментів у розмірі 300 грн. та на час звернення позивача до суду із даним позовом про зміну розміру аліментів збільшився прожитковий мінімуму для дитини віком до шести років з 972 грн. до 1 313 грн.

З огляду на вищевикладене, позивач не довела належними та допустимими доказами ті обставини, що відповідач має постійну роботу та дохід, який би надавав йому можливість сплачувати аліменти у тій сумі, про яку вона заявляє та не спростувала пояснення відповідача про те, що він не має постійної роботи, перебивається тимчасовими заробітками, проживає разом із батьками-пенсіонерами та не спроможний сплачувати щомісячні аліменти у розмірі 700 грн.

За таких обставин суд першої інстанції повно встановив обставини справи, висновки їм відповідають, правильно застосував норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду, згідно ст.308 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: