Справа №: 272/1395/16-ц
Провадження № 2/272/155/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Бондаренко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила,що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_2.Після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок АДРЕСА_1 земельні ділянки : 0,10 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель,0,02 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою,які передані спадкодавцю у власність рішенням Андрушівської міської ради від 23 грудня 2005 року.Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину,подавши заяву про прийняття спадщини та отримавши свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок АДРЕСА_1 .Але вона не може реалізувати свої спадкові права в частині іншого майна,оскільки спадкодавець за життя не отримала державні акти на земельні ділянки та згідно фактичних обмірів,розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,0210 га.Просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно,як на спадщину за заповітом.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися,направивши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в їх відсутність,вказували,що позов підтримують.

Відповідач в судове засідання не з'явився,направивши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в їх відсутність, вказував,що позов визнають,проти задоволення не заперечують.

Дослідивши матеріали справи,суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача - ОСОБА_2.Після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок АДРЕСА_1 земельні ділянки : 0,10 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель,0,02 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою,які передані спадкодавцю у власність рішенням Андрушівської міської ради від 23 грудня 2005 року (а.с.7).Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину,подавши заяву про прийняття спадщини та отримавши свідоцтво про право на спадщину на жилий будинок АДРЕСА_1 ,що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.04.2009 року (а.с.8).Але позивач не може реалізувати свої спадкові права в частині іншого майна,оскільки спадкодавець за життя не отримала державні акти на земельні ділянки. Згідно акту обміру земельних ділянок ,фактичний розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,0210 га.

Зазначені обставини визнанні відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.25 ч.4,328,373,1216, 1220,1222,1225,1269 ЦК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.328 ЦК України про те, що право власності вважається набутим правомірно,якщо інше не випливає із закону.Судом встановлено,що спадкодавцю в встановленому законом порядку були передані у власність зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно.При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входять до складу спадщини. Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець який подав заяву про прийняття спадщини ,вважається таким,що прийняв спадщину.Різницю в розмірі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства яка передана у власність спадкодавцю та фактичним розміром земельної ділянки є несуттєвою,викликана помилкою при обмірі,тому суд визнає за позивачем право власності на зазначену земельну ділянку у фактичному розмірі - 0,0210 га.

Виходячи з викладеного суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину,позовні вимоги знайшли своє підтвердження,тому суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на дві земельні ділянки : 0,10 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель,0,02 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за адресою : АДРЕСА_1,як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2,померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Враховуючи клопотання позивача суд понесені ним судові витрати при подачі позову на його користь з відповідача не стягує.

Керуючись ст.ст.25 ч.4,328,373,1216,1220,1222,1225,1269 ЦК України,ст.ст.10,11,60,209,212, 214, 215 ЦПК України,суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( НОМЕР_1) право власності на дві земельні ділянки : 0,10 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель,0,0210 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за адресою : АДРЕСА_1, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2,померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:В. І. Брагін