Провадження № 2/344/4039/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 01.02.2003 року у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області зареєстрував шлюб з відповідачкою. В шлюбі у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Причиною розірвання шлюбу стало те, що фактично після народження другої дитини сторони разом не проживають, хоча до цього також то сходились, то розходились. Стосунки підтримували лише щодо виховання дітей. Позивач понад два роки тому виїхав на роботу за кордон та запропонував відповідачці переїхати до нього, з метою по можливості забрати дітей. Однак, відповідачка не захотіла залишитись і проживати разом, внаслідок чого сім"я розпалась остаточно. Вважає, що шлюб існує лише формально, шлюбні відносини вони не підтримують, а тому, примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. Діти проживають з відповідачкою, однак відповідач допомагає матеріально, спілкується з ними. Діти також спілкуються і з батьками позивача. Спору щодо поділу спільного майна подружжя немає. Просив шлюб розірвати, дітей після розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачкою.

Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо подав заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити (а.с.12, 17).

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, попередньо подала заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила щодо їх задоволення (а.с. 16).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1, сторони 01.02.2003 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 106 (а.с.4).

Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивач миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить його інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання малалітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір"ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір"ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01.02.2003 року у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 106 - слід розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 88, 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01.02.2003 року у відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 106 - розірвати.

Малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на проживання з матір'ю - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.