Номер провадження: 22-ц/785/5060/17
Номер справи місцевого суду: 522/9927/16-ц
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого- Гірняк Л.А.

суддів - Кононенко Н.А.,Сегеда С.М.

за участю секретаря-Лопотан В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі Південного Головного регіонально управління «Приватбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі Південного Головного регіонально управління «Приватбанк», за участю третьої особи - ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

02.06.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами в котрих зазначав, що 18 грудня 2007 року у між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №123 MBD, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_4 у тимчасове користування та на умовах повернення грошові кошти у сумі 200 000, 00 дол. США зі сплатою 15, 5 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення до 20 грудня 2017 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем 18 грудня 2007 року був укладений договір поруки №123 MBDR, за яким останній зобов'язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_4 зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Позивач зазначає, що 08 січня 2009 року ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку змінив відсоткову ставку за користування кредитом з 15, 5 % на 21 % річних чим збільшив обсяг його відповідальності, що є підставою для припинення поруки відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Приватбанк» в особі Південного Головного регіонально управління «Приватбанк», за участю третьої особи - ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, - задоволені.

Визнано договір поруки №123 MBDR від 18 грудня 2007 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 припиненим.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 суму судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 21 коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що судом не застосовані строки позовної давності; згідно умов кредитного договору Банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір відсоткової ставки за користування кредитом; внаслідок зміни облікової ставки НАБУ та зміни курса долара США до гривні у банка виникло право на збільшення відсоткової ставки по кредиту.

Повідомлення про зміну розміру відсоткової ставки було направлено на адресу позичальника. Крім того, заявник вважає, що судом порушено правила підсудності.

В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився,про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України та з врахуванням своєчасного розгляду справи вважає можливим розглянути справу за його відсутністю.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін ,що з'явились,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких міркувань.

За правилами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лив формальних міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Судом встановлено, що 18 грудня 2007 року у між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №123 MBD, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_4 у тимчасове користування та на умовах повернення грошові кошти у сумі 200 000, 00 дол. США зі сплатою 15, 5 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення до 20 грудня 2017 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 18 грудня 2007 року був укладений договір поруки №123 MBDR, за яким останній зобов'язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_4 зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору поруки « 123 MBDP від 18.12.2007 року Банк та ОСОБА_3 узгодили п.1 договору та передбачили, що у випадку порушення строків повернення кредиту сплачувати 40% річних в дату сплати процентів.( а.с.14)

Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору Банк має право збільшувати розмір відсоткової ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому, Банк за 20 днів до вступу в силу зміненої відсоткової ставки, направляє позичальнику письмове повідомлення про зміну відсоткової ставки, що містить графік погашення кредиту, відсотків і винагороди, розрахований з урахуванням відсоткової ставки.

Згідно п. 1 договору поруки, зміст забезпеченого порукою зобов'язання, зокрема, складає сплата визначених згідно п. 4.1 договору кредиту процентів, тобто процентів за користування кредитом у розмірі 15, 5 % річних.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого до суду представником відповідача, 08 січня 2009 року ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку змінив відсоткову ставку за користування кредитом з 15, 5 % на 21 % річних. Тобто Банк, без згоди на те позивача, як поручителя за кредитним договором, збільшив обсяг його відповідальності.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Така правова позиція міститься у справі № 6-1374 ЦС 17,котра в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування.

Матеріали справи не містять доказів про повідомлення ОСОБА_3 про зміну відсоткової ставки так як Банк не довів факт такого вручення адресатові під розписку, а тому судова колегія погоджується з судженням районного суду , що процесуальний строк на звернення до суду згідно ст. 257 ЦК України позивачем не пропущений.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частинами 1 та 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком районного суду , що з аналізу норм чинного законодавства та судової практики слідує, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, здійснене за згодою банка і боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав для покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Судова колегія вважає, що підвищення процентної ставки за основним зобов'язанням відбулось без відповідного повідомлення про це позивача, як поручителя за кредитним договором, а тому районний суд правильно вважав договір поруки №123 MBDR від 18 грудня 2007 року припиненим з підстав ч.1 ст.559 ЦК України.

Посилання представника ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що договір поруки №123 MBDR від 18 грудня 2007 року був підписаний позивачем та він погодився з всіма його умовами, є безпідставним, оскільки ст. 651 ЦК України визначена необхідність узгодження з поручителем змін та доповнень до кредитного договору, унаслідок яких збільшується відповідальність останнього.

Порушення цих умов відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України тягне припинення поруки у зв'язку зі збільшенням відповідальності останнього.

Виходячи з вищезазначеного судова колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 218, 308, 315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі Південного Головного регіонально управління «Приватбанк» відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції на протязі 20 днів.

Головуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді Н.А.Кононенко

С.М.Сегеда