н/п 6/490/412/2017 Справа № 2-102/11
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваші С.О. ,

за участі представників сторін ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості по кредиту, -

встановив:

23 жовтня 2017 року заявник звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з заявою з подальшим уточненням вимог про заміну сторони у виконавчому провадженні з стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на його правонаступника - заявника ОСОБА_1

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 просив про задоволення вимог заяви, посилаючись на те, що заяви про заміну первісного стягувача позивача по справі також перебувають на розгляді в суді.

Представник первісного стягувача Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» підтримав вимоги заяви, проте документи на підтвердження відступлення права вимоги від банку суду не надав.

Представник боржника просив відмовити в задоволенні заяви за необгрунтованістю.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.03.2013 року , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10 липня 2013 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ "ОСОБА_2 ОСОБА_3" суму кредитної заборгованості за договором № 014/0028/73/127779 від 18 серпня 2008 року в загальній сумі 1083118 грн. 38 коп.

На підставі вказаного рішення представнику первісного стягувача було видано виконавчий лист по справі №2-102/11 та відкрито виконавче провадження державним виконавцем Центрального відділу ДВС м.Микоолаєва ГТУЮ в Миколаївській області № 46316160 , яке триває по теперішній час.

Як зазначає заявник, 11 жовтня 2017 року між ТОВ ФК Форінт та ОСОБА_1 було укладено Договір відступлення права вимоги № 30 , за умовами якого сторони домовились про перехід від продавця покупцю прав вимоги за заборгованістю за кредитним договором № 014/0028/73/127779 від 18 серпня 2008 року, укладеним між ОСОБА_4 та

ПАТ "ОСОБА_2 ОСОБА_3", а також за забезпечувальним договром Договром застави транспортного засобу від 18.08.20108 року.

Відповідно до ОСОБА_3 приймання -передаі права вимоги до договру відступлення права вимоги № 30 від 11.10.2017 року первісний кредитор ТОВ ФК Форінт передав новому кредитору ОСОБА_1 права грощової вимоги на отримання всіх грошових коштів від боржника ОСОБА_4 за кредитним договором № 014/0028/73/127779 від 18 серпня 2008 року, а аткож право вимоги за договором застави транспортного засобу № 014/0028/73/127779/3 від 18 серпня 2008 року. Зазначено, що до нового кредитора перейшли усі права первісного кредитора за усіма судовими рішеннями та виконавчими провадженнями , які існують на дату підписання цього договору .

Таким чином, як стверджує заявник, право вимоги за кредитним договором із боржником перейшло до нього як нового стягувача від первісного кредитору ТОВ ФК «Форінт».

Пунктом 1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувана або боржника) з переходом прав та обов'язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), тобто є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст.514 ЦК України вказано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 14,15, 26 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником с фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про замін) сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою па підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

У відповідності з ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст.37 ЦПК України, згідно якої, у разі заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст.ст.14,15, 26 Закону України «Про виконавче провадження»заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

За таких обставин, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися на будь-якій стадії виконавчого провадження , отже можливо замінити стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, и у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права тa обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

У зв'язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України.

З огляду на зазначене та враховуючи ту обставину, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що стягувач за рішенням суду ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» передав право вимоги іншому стягувачу ТОВ ФК «Форінт», від якого ,як від первісного кредитора, отримав право вимоги заявник , тому суд вважає, що заява ОСОБА_1 про заміну стягувача не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 369, 378 ЦПК України; суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гуденко О. А.