АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6147/17 Головуючий 1 інст. Труханович В.В.
Справа № 639/2520/17-ц Доповідач Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» листопада 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківського національного медичного університету на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року по справі за позовом Харківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року Харківський національний медичний університет звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилався на те, що наказом № 258-с Харківського національного медичного університету від 07 серпня 2009 року ОСОБА_1 зараховано на перший курс медичного факультету Харківського національного медичного університету з 01 вересня 2009 року.

10 серпня 2009 року між ОСОБА_1 та Харківським національним медичним університетом в особі ректора ОСОБА_2 укладено угода № 090076 про підготовку фахівця з вищою освітою, відповідно до умов якого відповідач взяла на себе зобовязання прибути після закінчення університету на місце працевлаштування і відпрацювати не менше трьох років. В іншому випадку, на підставі пункту 21 Порядку працевлаштування випускників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя України від 25 грудня 1997 року № 367 та пункту 2.3 угоди відповідач повинна відшкодувати вартість навчання в установленому порядку.

Наказом № 278-с Харківського національного медичного університету від 25 червня 2015 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «лікар» зі спеціальності «Лікувальна справа».

Зазначив, що на підставі направлення на роботу № 64 від 16 березня 2015 року ОСОБА_1 надала згоду прибути до Харківської ОСОБА_3 с. Вільшана ЦПМСД Дворічанського району на місце роботи 01 серпня 2015 року.

Вказав, що університету надано дані, що відповідач і до сьогодні не прибула до місця роботи, в цьому випадку ОСОБА_1 зобовязана відшкодувати вартість навчання в університеті, що складає 121153,14 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 вартість за навчання у Харківському національному медичному університеті у сумі 121153,14 грн., судові витрати у розмірі 1817,30 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року у задоволенні позову Харківського національного медичного університету відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Харківський національний медичний університет подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач відповідно до заповненої власноруч картки працевлаштування випускника, надала згоду на працевлаштування на посаді лікаря загальної практики сімейного лікаря у амбулаторію АЗПСМ с. Вільшана ЦПМСД Дворічанського району і на момент навчання в університеті не заперечувала проти розподілу до зазначеного місця працевлаштування, була ознайомлена заздалегідь з умовами роботи, місцем знаходження і умовами пересування до зазначеного місця працевлаштування; що угода № 090076 від 10 серпня 2009 року підписана саме між університетом та відповідачем, тому саме університет має законні права та підстави для звернення до суду щодо стягнення заборгованості.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Харківського національного медичного університету необхідно відхилити, рішення суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що права Харківського національного медичного університету не порушено.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом № 258-с Харківського національного медичного університету від 07 серпня 2009 року ОСОБА_1 зараховано до складу студентів першого курсу медичного факультету, за спеціальністю «лікувальна справа».

10 серпня 2009 року між ОСОБА_1 та Харківським національним медичним університетом, в особі ректора ОСОБА_2 укладено угоду № 090076 про підготовку фахівця з вищою освітою.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2., 2.1, 2.2. вказаної угоди університет зобовязується забезпечити студентові якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця та місце працевлаштування в державному секторі народного господарства після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації, а студент в свою чергу зобовязується оволодіти теоретичними знаннями та практичними навичками, що передбачені вимогами відповідних кваліфікаційних характеристик фахівця і його майбутньої професійної діяльності за спеціальністю та прибути після закінчення університету на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років.

12 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та Харківським національним медичним університетом, в особі ректора ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 090076/1 до Угоди № 090076 від 10 серпня 2009 року про підготовку фахівця за вищою освітою.

Із пунктів 1.2. та 2.2. Додаткової угоди № 090076/1 до Угоди № 090076 від 10 серпня 2009 року про підготовку фахівця за вищою освітою вбачається, що договір було доповнене тим, що університет зобовязується забезпечити студентові видачу направлення наданого Міністерством охорони здоровя України про місце працевлаштування в державному секторі народного господарства після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації, а студент прибути після закінчення університету на місце направлення у термін, визначений у направленні і відпрацювати не менше трьох років.

Наказом № 278-с Харківського національного медичного університету від 25 червня 2015 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «Лікар» за спеціальністю «Лікувальна справа» та видано диплом спеціаліста.

Наказом № 258-с Харківського національного медичного університету від 25 червня 2015 року ОСОБА_1 відраховано з числа студентів університету 26 червня 2015 року у зв'язку з закінченням навчання.

На підставі направлення на роботу № 64 від 16 березня 2015 року, виданого за підписом директора Департаменту кадрового менеджменту, освіти і науки Міністерства охорони здоровя України, яке оформлено на підставі рішення комісії з працевлаштування ОСОБА_1 надала згоду прибути до АЗПСМ с. Вільшана ЦПМСД Дворічанського району Харківської області на місце роботи 01 серпня 2015 року та відпрацювати на посаді лікаря загальної практики сімейного лікаря.

12 квітня 2016 року на адресу ОСОБА_1 Харківським національним медичним університетом направлено лист-вимогу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 й до сьогодні не прибула на місце роботи, хоча взяла на себе зобовязання прибути після закінчення університету на місце працевлаштування та відпрацювати не менше трьох років.

В суді апеляційної інстанції представник Харківського національного медичного університету підтвердила, що ОСОБА_1 до сьогоднішнього часу не прибула на місце роботи.

Наказом № 352-к від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_1, лікаря інтерна І року навчання зі спеціальності «Загальна практика-сімейна медицина» КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дворічанського району» відраховано з інтернатури.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку працевлаштування випускників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя України від 25 грудня 1997 року № 367 та пункту 2.3 угоди № 090076 від 10 серпня 2009 року про підготовку фахівця з вищою освітою ОСОБА_1 повинна відшкодувати вартість навчання в установленому порядку.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Обовязок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання за умов, що склалися між сторонами встановлено пунктом 2 Указу Президента від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням», пункту 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», затвердженим наказом Міністерства охорони здоровя від 25 грудня 1997 року № 367.

Із положень пунктів 8, 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, випускник вищого навчального закладу зобовязаний відпрацювати за місцем призначення не менш трьох років, а в разі неприбуття за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його за ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання.

Відповідно до пункту 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоровя від 25 грудня 1997 року № 367, випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обовязку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо випускник не прибув за направленням або відмовився приступати до роботи за призначенням з причин, не зазначених у пунктах 19 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

З наказу від 30 квітня 2009 року № 159 «Про затвердження вартості навчання вітчизняних студентів набору 2009 року» вбачається, що вартість преддипломної підготовки в університеті на контрактній основі за весь строк навчання для вітчизняних студентів, які вступають на перший курс, за спеціальністю «Лікувальна справа» складає 75810,00 грн.

Відповідно до довідки Харківського національного медичного університету № 370/22 від 01 вересня 2016 року про суми нарахованої та виплаченої стипендії ОСОБА_1 за період навчання з 01 вересня 2009 року по 26 червня 2015 року в ХНМУ відповідачу нараховано та виплачено стипендію у розмірі 45 343, 14 грн.

Відповідно до розрахунку вартості заборгованості ОСОБА_1 за період навчання в ХНМУ на спеціальності «Лікувальна справа» з 01 вересня 2009 року до 26 червня 2015 року вартість навчання склала 75810,00 грн., сума нарахованої та виплаченої стипендії склала 45343,14 грн., а всього 121153,14 грн.

Проте, передбачене зазначеними пунктами Порядку правило про те, що випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років, виключено постановою Уряду від 15 квітня 2015 року № 216 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992».

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо того, що права та інтереси Харківського національного медичного університету не порушено, оскільки правило про те, що випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років, виключено.

Посилання представника Харківського національного медичного університету на те, що оскільки договір між сторонами укладено до виключення цього правила, тому позов підлягає задоволенню, судовою колегією не приймаються, так як Конституція України, норми якої є нормами прямої дії у статті 19 передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роботи те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи відсутність Порядку визначення та відшкодування випускниками вартості навчання у разі порушення ними умов угоди про працевлаштування, ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Виходячи з того, що рішення суду відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК України перевіряється в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що ухвалене судове рішення відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи і підстав для його зміни або скасування не вбачається. Жодний із доводів апеляційної скарги, які спростовані як матеріалами справи, так і вичерпними поясненнями представниками сторін, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1.ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Харківського національного медичного університету відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії