Справа № 404/7313/17
Номер провадження 2-н/404/296/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бершадська О. В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства Теплоенергетик до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

КП Теплоенергетик звернувся 17 листопада 2017 року до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення, солідарно, із ОСОБА_1, ОСОБА_2 основного боргу; інфляційних витрат, 3% річних на загальну суму 22 012,55 грн. На обгрунтування вимог представник заявника вказав, що шляхом створення особового абонентського рахунку та видачі абонентської книжки сторони вступили в фактичні договірні правовідносини. Однак, в порушення ст. 526 ЦПК України, відповідно до якої зобовязання повинні виконуватися належним чином, впродовж тривалого часу боржник за надані послуги не розраховується. В звязку з чим просить стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2012 року по 01 вересня 2017 року. Керуючись статтею 625 ЦК України, боржнику нарахована сума, з урахуванням індексів споживчих цін та 3 % річних. Боржником до цього часу в добровільному порядку заборгованість не погашена.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" роз'яснено наступне: наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, суддя вважає, що оскільки заявником порушується питання про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, нарахованої за межами строків позовної давності, в зв"язку з чим наявний спір про право цивільне, а тому є підстава для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. ст. 96, 100, 101 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству Теплоенергетик у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію із ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Розяснити КП "Теплоенергетик" його право на звернення з такими вимогами до суду в позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська