Номер провадження 22-ц/788/1370/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 05 липня 2017 року

у справі за позовом Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення тимчасової державної допомоги, -

в с т а н о в и л а :

19 грудня 2016 року Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду з вищезазначеним позовом і свої уточнені вимоги мотивував тим, що на обліку в управлінні перебувала ОСОБА_4 як одержувач тимчасової допомоги на дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько якого ОСОБА_3 ухиляється від сплати аліментів. Тимчасова допомога була призначена ОСОБА_4 на період з 01 квітня 2011 року по 31 січня 2012 року, всього за цей період було сплачено тимчасової державної допомоги на суму 3054,00 грн. Рішенням департаменту ОСОБА_4 було припинено виплату допомоги з 01 лютого 2012 року, у звязку з тим, що ОСОБА_3 почав сплачувати аліменти з січня 2012 року. Тому просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради суму тимчасової державної допомоги у розмірі 3054,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 05 липня 2017 року позов Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради тимчасову державну допомогу у сумі 2720,40 грн. та 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, не погоджуючись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення в частині незадоволення позовних вимог щодо стягнення коштів за період з 01.01.2012 року по 31.01.2012 року підлягає скасуванню, оскільки рішення в цій частині ухвалене з порушенням норм матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, регулюється «Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», затвердженого постановою КМУ №189 від 22.02.2006 року. Відповідно до абз.2 п.10 Порядку передбачено, що виплата тимчасової державної допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Департаментом було припинено виплату допомоги з 01.02.2012 року, так як аліменти з відповідача почали утримуватись з січня 2012 року, а тому суму сплаченої державної допомоги за січень місяць 2012 року необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення відповідача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ВП №332970, відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 березня 2002 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (прибутку), але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, до їх повноліття, починаючи з 12.03.2002 року та сплачувати їх на користь матері дітей ОСОБА_4 (а.с.9).

На підставі заяв ОСОБА_4 від 22.04.2011 року та 28.10.2011 року їй була призначена тимчасова державна допомога на сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісяця з 01.04.2011 року по 31.02.2012 року (а.с.6-7, 11-13, 15).

Відповідно до довідок Ковпаківського відділу ДВС СМУЮ, ОСОБА_4 не отримувала аліменти від ОСОБА_3 у період з 01.10.2010 року по 31.03.2011 року, та з 01.04.2011 року по 30.09.2011 року на утримання дочки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 (а.с.10, 14).

Відповідно до розрахунку Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 12.06.2017 року про виплату тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, за період з 01 квітня 2011 року по 31 січня 2012 року всього було виплачено 3054 грн. (а.с.81).

Відповідач ОСОБА_3, починаючи з 19.03.2002 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією паспорта та довідкою Річківської сільської ради від 20.02.2017 року (а.с.31, 42).

Частинами 8, 9, 10 ст. 181 СК України передбачено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до п 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме» тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; один з батьків перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати КП «Теплосервіс Білопілля» відносно ОСОБА_3 за постановою від 28.12.2011 року ВП №30359172 утримано та перераховано аліменти в наступних розмірах: листопад 2011 року 873,20 грн., грудень 2011 року 1433,90 грн., січень 2012 року 1433,95 грн., лютий 2012 року 1433,95 грн., березень 2012 року 1081,60 грн., квітень 2012 року 1075,46 грн. Загальна сума утриманих аліментів за період листопад 2011 року квітень 2012 року склала 7332,06 грн. (а.с.64).

Факт відрахування із заробітної плати відповідача коштів в рахунок сплати аліментів на утримання дитини підтверджується також і платіжними дорученнями: № 120 від 16.12.2011 року, № 120 від 22.02.2012 року, № 20 від 13.01.2012 року, № 178 від 14.03.2012 року, № 272 від 18.04.2012 року.

Таким чином, колегія суддів вважає встановленим факт сплати відповідачем аліментів, починаючи з листопада 2011 року, в той же час, сторонами рішення суду в частині стягнення з відповідача коштів сплаченої соціальної допомоги за період з 01.11.2011 року по 31.12.2011 року не оскаржується, а тому відповідно до ч.3 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішення вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 10 Порядку передбачено, що виплата тимчасової державної допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла обставина.

Згідно із п. 12 зазначеного Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що відповідач, починаючи з листопада 2011 року не ухилявся від сплати аліментів, бо постійно працював на посаді директора КП «Тепло-сервіс» м.Білопілля, не приховував місце своєї роботи та місце проживання про що було відомо як стягувачу аліментів так і державним виконавцям, а тому відсутні підстави для стягнення з нього сплачених позивачем коштів допомоги стягувачу аліментів за січень 2012 року.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради відхилити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 05 липня 2017 року в даній справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -