Справа № 559/54/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Кобзаренко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 11 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 33. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони з відповідачем тривалий час разом не проживають. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає в незначному розмірі, не регулярно, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку.

Позивачка, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, позовну заяву просить задоволити в повному обсязі (а.с.12).

Відповідач, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.13).

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 33 (а.с.6).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батьками є сторони по справі (а.с.4).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своєї неповнолітньої дитини, є працездатним, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивачки підлягають до задоволення. Стягнення слід проводити в частці від заробітку в розмірі 1/4 частини його доходів, і вказаний розмір не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку дитини, її потреб та таким, що створить відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць за період з 11 січня 2017 року до 11 лютого 2017 року, - допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: