пр. № 4-с/759/211/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Миколаєць І.Ю,

при секретарі судового засідання Шелудько В.В.

за участі представника скаржника Пінчука Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Акціонерий комерційний банк «Київ» Кічука О.І., поданої представником за дорученням Прядком Андрієм Михайловичем на бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Козар О.П., боржник ОСОБА_5 у цивільній справі за позовом ПАТ «Акціонерий комерційний банк «Київ» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з даною скаргою та просив суд визнати бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Козар О.П. неправомірною, та зов'язати вчинити дії щодо направлення стягувачеві копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Свої вимоги скаржник обгрунтоввує тим, що на виконанні в ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві знаходився на виконанні виконавчий лист № 2/2608/6188/12, виданий 27.04.2013 р. Святошинським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_5.

29.07.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Козар О.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39109759.

У зв'язку з відсутністю інформації щодо стану виконавчого провадження, 18.02.2015 року за № 25-4/78 банком надано запит про повідомлення даної інформації щодо вжиття вжитих заходів державним виконавцем. Проте, відповіді так і не отримав.

В ході відрядження, 14.06.2017 року до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, працівником банку було отримано витяг з електронної бази «ВП-спецрозділ» щодо виконавчого провадження № 39109759. Відповідно до якої, скаржнику стало відомо проте, що 27.11.2014 року, старшим державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Козар О.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Однак, як стверджує скаржник, даної постанови не отримали та про її існування стало відомо лише 14.06.2017 року, що і стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримує та просить її задовольнити з підстав викладених в скарзі.

Суб'єкт оскарження - старший державний виконавець Козар О.П. або представник Святошинського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вважає можливим розглянути дану скаргу за його відсутності зважаючи на терміни розгляду такого клопотання та неодноразові неявки представника суб'єкта оскарження.

У судове засідання боржник не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази вислухавши пояснення стягувача, дійшов висновку, що про наявність правових підстав для задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (застосовується Закон, який був чинний в редакції на час виникнення правовідносин) примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 цього Закону).

Частиною 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

У п.1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Як встановлено судом, 29.07.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Козар О.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39109759 (а.с. 135).

27.11.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Козар О.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в порядку п. 2ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.137).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За положеннями ч. 4 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як стверджував в судовому засіданні представник скаржника постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, вони не отримували, протилежного суду не надано.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно до приписів ч. 1 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні старшим державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Козар О.П., не було дотримано вимог ч. 4 ст. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», щодо направлення стягувачеві копії постанови про повернення виконавчого документу від 27.11.2014 року у триденний строк.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що судом встановлено обґрунтованість скарги, суд вважає, що права скаржника було порушено, а тому наявні підстав для задоволення скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 209-210, 218, 293, 294, 383 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Акціонерий комерційний банк «Київ» Кічука О.І., поданої представником за дорученням Прядком Андрієм Михайловичем на бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Козар О.П., боржник ОСОБА_5 у справі за позовом ПАТ «Акціонерий комерційний банк «Київ» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Козар О.П., щодо не направлення до ПАТ «АКБ «Київ» копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.11.2014 року у виконавчому провадженні № 39109759 за виконавчим листом № 2/2608/6188/12 від 24.07.2013 року виданого Святошинським районним судом м Києва.

Зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, Козар О.П. або іншій уповноваженій особі Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві надіслати стягувачеві ПАТ «АКБ «Київ» копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.11.2014 року у виконавчому провадженні № 39109759 за виконавчим листом № 2/2608/6188/12 від 24.07.2013 року виданого Святошинським районним судом м Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Ю. Миколаєць