Справа 688/3239/17
№ 2/688/1213/17
Рішення

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гаврилової Н.К.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

у листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 17.10.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з відповідачем та на утримання яких за рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.01.2016 року він сплачує аліменти. Шлюбні відносини між ними припинено в жовтні 2015 року. З того часу спільного господарства не ведуть, він проживає з іншою жінкою, з якою мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, та суду пояснив, що шлюб розпався остаточно, він має іншу сім'ю, а тому просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала, підтвердила, що з серпня 2015 року разом з позивачем не проживає, оскільки останній має іншу сім'ю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як встановлено в суді, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрували шлюб 17 жовтня 2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №5. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_1, дружини - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданим 17 жовтня 2009 року Пліщинською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області.

Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Діти проживають разом з відповідачем ОСОБА_2, що визнано сторонами у судовому засіданні, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я з серпня 2015 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, наявність у позивача іншої сім'ї, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 17 жовтня 2009 року Пліщинською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис №5 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук