АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4476/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/483/К/17 суддя Скотар Р.Є.
Категорія - 57 ( ІІ ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Митрофанової Л.В.

за участю секретаря - Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2016 року по заяві представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Бродько Анатолій Іванович,

позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2016 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та заборонено ПАТ КБ «ПриватБанк» вчиняти будь-які дії направлені на відчуження будь-яким способом квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, в тому числі передбачені п. 4.3. іпотечного договору №KRPOGI від 11.03.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО Пахомовою Н.І. за реєстровим №2056, а саме: звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», прийняття предмета іпотеки у власність, в порядку визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, предметом позовних вимог ОСОБА_3 є визнання недійсним кредитного договору, а позов забезпечено шляхом заборони вчинення певних дій щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки. Крім того, ухвала суду перешкоджає банку реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Бродька А.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заяви, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з розяснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору.

Разом з цим, заява представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 щодо забезпечення позову не містить жодних відомостей про те, яким чином обраний ним спосіб забезпечення позову може в подальшому, у разі задоволення його позовних вимог про та визнання недійсним кредитного договору, утруднити або зробити неможливим виконання такого рішення суду.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги відсутність існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ КБ «ПриватБанк» вчиняти будь-які дії направлені на відчуження будь-яким способом квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки, вирішуючи питання по поданій заяві про забезпечення позову, суд першої інстанції вищенаведеним обставинам та нормам цивільно-процесуального закону не надав відповідної уваги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2016 рокускасувати.

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, як така що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: