29 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
за участю секретаря Шевчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.
15.04.2010 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 10.07.2016 року, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Домовленості з приводу матеріального утримання та виховання дитини між сторонами досягнуто не було. Оскільки розмір заробітної плати відповідача позивачу невідомі, остання просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.
В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги за викладених обставин та просила суд про їх задоволення, пояснивши, що вони з відповідачем проживають окремо більше року, а сума, яку вона просить стягнути з нього на утримання малолітньої доньки становить половину коштів, які щомісячно витрачаються на її утримання.
Відповідач в судове засідання не з?явився, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи (а.с. 17, 21). За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, тому визнає причини її неявки неповажними та вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення похзивача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2010 року, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Києві, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 5).
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2017 року становить - 1689 грн.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи положення вищезазначеної процесуальної норми, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов?язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 08.08.2017 року.
Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, а також у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».
Таким чином, враховуючи задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір в розмірі 640 грн.
Оскільки вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки задоволена судом, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.
На підставі положень Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 213-215, 224-226 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 15 квітня 2010 року, актовий запис №450 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиціїу м. Києві - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 гривень щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України, починаючи з 08 серпня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя