Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/792/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.11.2017смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої-судді: Єгорової Н.І.,

при секретареві: Маковецькій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Друга Миколаївська державна нотаріальна контора про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Друга Миколаївська державна нотаріальна контора про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку , посилаючись на те, що вона є власницею земельної ділянки розміром 5.82га, розташованої в межах Петропавлівської (Фрунзенської) сільської ради Доманівського району Миколаївської обалсті на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Петропавлівською (Фрунзенською) сільською радою 25.05.2001р. На момент видачі Державного акту на право приватної власності на землю, в ньому не було зазначено кадастровий номер земельної ділянки, а тому в 2016році позивачка замовила виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості). З цього приводу, 28.12.2016році вона звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Доманівському районі Миколаївської області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. 04 січня 2017року державний кадастровий реєстратор відмовила позивачці у внесенні змін, з тих підстав,що в межах її ділянки зі 100% співпаданням зареєстрована за кадастровим номером НОМЕР_2 земельна ділянка, власниками якої є з 28.10.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4( в порядку спадкування). Позивачкою з"ясовано, що розпорядженням Доманівської РДА № 550 від 28.11.2008р. спірну земельну ділянку було передано у власність ОСОБА_6, яка успадкувала зазначену земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_7, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спірну земельну ділянку успадкували її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Співпадання земельних ділянок відбулося у 2008р., при передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_6 після смерті матері ОСОБА_7 Спадкоємиці була передана у власність земельна ділянка, яка належала ОСОБА_2 замість ОСОБА_7. Зазначена помилка позбавила позивачку права власності на законно отриману спірну земельну ділянку, тому вона звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивачка в судове засідання не з"явилася, її представник за дорученням ОСОБА_8надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з"явилися, відповідач ОСОБА_3, який діє за дорученням від імені ОСОБА_4, надав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, але судові витрати просить розділити порівну.

Треті особи в судове засідання представників не надіслали, надали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення посилаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно рішення №2 від 23 березня 2001 року 14 сесії 23 скликання Фрунзенської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, було передано в приватну власність земельні частки(паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,громадянам, власникам сертифікатів на земельну частку (пай) у фізичних гектарах згідно з проектом організації земельних часток(паїв), загальною площею 870.54 га ріллі за списком, що додається. Відповідно до списку, ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну частку (пай) під номером 98, площею 5.82га.

ОСОБА_2 , на підставі даного рішення, отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 25.05.2001року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4, про що свідчить копія Державного акту.

В зазначеному Державному акті кадастровий номер земельної ділянки не зазначений.

Розпорядженням №550 від 27.11.2008року Доманівської РДА, на підставі заяви ОСОБА_6 було передано у власність земельні ділянки(паї) громадянам України(2 чоловікам) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірах, згідно з Проектами організації територій земельних ділянок (паїв), затвердженими розпорядженнями голови райдержадміністрації від 13.08.2003р. № 407, від 05.12.2002р. № 445 та виділено в натурі (на місцевості) земельні ділянки, визначені Проектами організації для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Фрунзенської, Мостівської сільських рад згідно додатку 1. За додатком 1 долучений список громадян, яким передаються земельні ділянки у власність на території Фрунзенської сільської ради, а саме: земельну ділянку НОМЕР_3 ОСОБА_6 площею 5,82га.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.2003р. ОСОБА_6 отримала у спадщину право на земельну частку(пай), що перебуває в колективній власності Акціонерного товариства ім.Фрунзе, розміром 6,53 умовних кадастрових га, після смерті ОСОБА_7, померлої 10 листопада 2000р. Право на земельну частку( пай) ОСОБА_7 отримала на підставі Сертифікату серії НОМЕР_5, виданого 25.10.1996р.

03 березня 2009року ОСОБА_6, на підставі вищезазначеного розпорядження, отримала Державний акт серії НОМЕР_7 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_6, площею 5,82 га, що підтверджується копією Державного акту. Після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спірну земельну ділянку успадкували її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що свідчать Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зазначених відомостей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають у приватній власності ( спільній частковій) 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 5,8242 га, кадастровий номер НОМЕР_6, яку отримали на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом №3-817 від 28.10.2014року та №3-820 від 28.10.2014року.

Рішенням від 04.01.2017р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру- Державним кадастровим реєстратором було розглянуто заяву ОСОБА_2 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 28.12.2016р. разом з доданими до неї документами та прийнято рішення про відмову у внесені відомостей з тих підстав, що в межах ділянки, яка передбачається для реєстрації знаходиться ділянка з кадастровим номером НОМЕР_6 зі 100% співпадінням, власниками якої є ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 28.10.2014р. В 2014р. вищевказані громадяни вступили у спадщину помилково на ділянку, яка належить ОСОБА_2.

Згідно статтей 14, 41 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог частини другої статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 125 цього Кодексу визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Підпунктом в) пункту 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2014 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2002 року відповідно до статті 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року у відповідності із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 5 березня 2009 року № 1066-УІ право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_2 на законних підставах набула право власності на земельну ділянку, а право власності набуте відповідачами помилково на спірну земельну ділянку позбавили позивачку законного права власності на зазначену земельну ділянку, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити, проти чого відповідачі і не заперечують. Право власності набуте сторонами на одну і ту ж земельну ділянку позбавляє обох власників права володіти та розпоряджатися приватною власністю, а тому скасування Державного акту виданого на ім"я ОСОБА_6 та реєстрації права власності спільних власників земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, надасть можливість відповідачам узаконити дійсну земельну ділянку, яка передана їм у спадщину померлою ОСОБА_7.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв"язку з повним задоволенням позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.5,6,8,10,11,60,209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_8, виданий на ім"я ОСОБА_6, на підставі розпорядження Доманівської райдержадміністрації від 27.11.2008р. № 550 на земельну ділянку площею 5,82 га, з кадастровим номером НОМЕР_6, розташованої в межах території Фрунзенської сільської ради Доманівського району Миколаївськрої області , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_9 03 березня 2009р.

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_6 площею 5,8242 га, цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Фрунзенської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_9, які набули право на приватну (спільну часткову) власність по 1/2 частині (кожний), на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом№3-817 від 28.10.2014року та №3-820 від 28.10.2014року.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах судові витрати, документально підтверджені, у виді судового збору в сумі 1280 грн. на користь ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні - з дня отримання його копії..

Суддя : Н. І. Єгорова