Справа № 139/657/17 Провадження № 22-ц/772/2640/2017Головуючий в суді першої інстанції Тучинська Н. В.
Категорія 39 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

за участі: секретаря судового засідання Куленко О. В.,

позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та висував вимогу: визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6, 1919 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Позовні вимоги мотивовано тим,що покійна приходилась йому бабою, на момент її смерті йому було 16 років і йому було відомо про те, що тітка ОСОБА_7 прийняла спадщину як спадкоємець за законом. Однак в 2016 році прокуратурою здійснювалась перевірка з приводу відумерлої спадщини та було виявлено, що в баби ще була земельна частка (пай) і вона за життя склала на нього заповіт. Нотаріус відмовляє в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено в зв'язку з тим, що позивач не довів поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати прийняте рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Судом першої інстанції не було досліджено, чи перевірив нотаріус наявність спадкової справи, заповіту та чи вчиняв дії для повідомлення позивача про їх існування. Не погоджується і з висновками суду стосовно того, що він вже звертався до суду раніше та рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11.01.2017 року, яке набрало законної сили 24.01.2017 року, спростовано його доводи про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та встановлено, що він не прийняв спадщину як спадкоємець. Він дійсно вчасно не прийняв спадщину, однак наразі він обрав інший спосіб захисту права: звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і саме це мав би розглядати суд.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав. Відповідач ОСОБА_4 подану апеляційну скаргу визнала, зазначила що вона як мати позивача теж не знала про заповіт і після смерті матері погодилася щоб спадщину оформила сестра на себе. Відповідач ОСОБА_5 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, зазначила що вона прийняла спадщину після смерті матері, мати колись давно писала заповіт на її ім'я і чому було в подальшому написано інший заповіт вона не може зрозуміти.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з'явились, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. ОСОБА_2 у 2016 році звертався до нотаріуса за оформленням права на земельну частку (пай), однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11.01.2017 року, яке набрало законної сили 24.01.2017 року, встановлено, що ОСОБА_2 не прийняв спадщину і навіть наразі ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом по спливу шести місяців після встановлення судом факту неприйняття ним спадщини.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та постановлений з невірним застосуванням норм матеріального права.

Так, по справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6);

- після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,51 в умовних кадастрових гектарахбез визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належної померлій на підставі втраченого сертифікату серії НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження Мурованокуриловецької райдержадміністрації від 21 жовтня 1996 року № 242 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 481, що перебувала у колективній власності КСП «Прогрес» с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9, 11, 12);

- 10 квітня 1991 року ОСОБА_8 на випадок своєї смерті було складено заповіт (а.с. 7), посвідчений секретарем виконавчого комітету Роздолівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 30, згідно якого вона заповіла усе своє майно і все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, своєму внукові ОСОБА_2.

- підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 48713515 від 10.08.2017 року, що заповіт є чинним, не зміненим і не скасованим (а.с. 34).

-26 квітня 2016 року дублікат заповіту замість втраченого було посвідчено секретарем виконавчого комітету Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області Граболузом Ф. В. та видано ОСОБА_2 (а.с.7).

-у відповідності до довідки Вищеольчедаївської сільської ради № 161 від 17 лютого 2017 року, після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Вищеольчедаїв, спадкоємцями, які проживають в с. Вищеольчедаїв за заповітом є: внук померлої ОСОБА_2, за законом: дочка померлої ОСОБА_4, інформацією про інших спадкоємців виконком Вищеольчедаївської сільської ради не володіє (а.с. 8).

З витягу зі спадкової справи ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 - № 306/2006, вбачається наступне:

- 10.11.2006 року ОСОБА_5 до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори подала заяву по прийняття спадщини (а.с. 22);

- 25.10.2006 року рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області - позов задоволено, встановлено ОСОБА_5 додатковий строк терміном на 3 місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок смерті ОСОБА_8.(а.с. 23, 24);

- Згідно копії витягу зі спадкового реєстру № 750923 (а.с. 24), станом на 10.11.2006 року інформація відносно ОСОБА_8 у Спадковому реєстрі відсутня;

- 18.10.2007 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_5, на майно яке складається із: грошових вкладів з належними відсотками та нарахованими грошовими компенсаціями індексаціям, що знаходяться на зберіганні в філії № 055 Мурованокуриловецького відділення Ощадного банку № 10001/047, особовий рахунок № НОМЕР_3, компенсаційний рахунок № НОМЕР_4 в с. Дружба Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 26);

- 23.11.2016 року ОСОБА_2 подав до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори заяву, яка зареєстрована за № 802, зазначивши що покійна заповіла все своє майно йому та після смерті ОСОБА_8 залишилося спадкове майно, яке складається з: права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес» с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, та належної померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_2, виданого на ім'я померлої Мурованокуриловецькою районною державною адміністрацією 19.02.1997 року (а.с. 27);

- 23.11.2006 року державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області Карасевич О. І. винесено Постанову № 518 Про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_2 в посвідченні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, в зв'язку з відсутністю право встановлювального документа необхідного для вчинення нотаріальної дії (а.с. 29);

- В матеріалах спадкової справи міститься також копія довідки Роздолівської сільської ради № 322/02-13 від 28.04.2016 року, з якої слідує, що ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, та, що після смерті його бабусі ОСОБА_8, яка постійно проживала та була зареєстрована за тією ж адресою, залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності ТОВ ім. Лесі Українки с. Дружба Мурованокуриловецького району, розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарахбез визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належної померлій на підставі сертифіката серії НОМЕР_2, виданого Мурованокуриловецькою райдержадміністрацією 19.02.1997 року на підставі рішення Мурованокуриловецької райдержадміністрації від 21 жовтня 1996 року № 242 та зареєстрованого 21 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 481 (а.с. 28);

- Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 11 січня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено в позові до Роздолівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Рішення набрало законної сили 24.01.2017 року (а.с. 30 - 33);

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 209 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 283/8882, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Згідно Положення про спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 51/5 від 17.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 714/4935, зокрема пункту 1.5, реєстраторами Спадкового реєстру (далі - Реєстратор) є державні нотаріальні контори; державні нотаріальні архіви; приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають доступ до спадкового реєстру через інформаційну мережу Міністерства юстиції України; ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України - у разі внесення відомостей про заповіти, посвідчені посадовими та службовими особами, перерахованими в статтях 1251 та 1252 Цивільного кодексу України, статті 38 Закону України

"Про нотаріат".

В справі що розглядається, заповіт ОСОБА_8 був посвідчений секретарем виконкому Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району в 1991 році (а.с.7) тобто до набрання чинності Положенням про спадковий реєстр, та був внесений в нього 26.06.2007 року о 10 год. 56 хв., що вбачається із Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (а.с.34). Це пояснює факт відсутності інформації про заповіт в Спадковому реєстрі станом на 10.11.2006 року, коли нотаріус перед видачою 18.11.2006 року Свідоцтва про право на спадщину перевіряла наявність чи відсутність спадкового договору, заповіту, тощо (а.с.24).

Таким чином, враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 станом на день укладення заповіту був неповнолітнім, відомості про заповіт були внесені до Спадкового реєстру в 2007 році після отримання Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, його необізнаність про наявність заповіту та те шо про заповіт йому стало відомо лише в 2016 році, після чого в листопаді 2016 року він звернувся до нотаріальної контори, а потім і до суду, беручи до уваги Правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 06.09.2017 року у справі № 6 - 496 цс 17, - колегія суддів приходить до висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а тому позивачеві слід визначити додатковий, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, строк терміном у 3 місяці.

Отже, оскільки невірна оцінка обставин справи судом першої інстанції призвела до неправильного вирішення спору, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а подана апеляційна скарга, - задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, додатковий строк терміном 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8, 1919 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Т. М. Шемета