Справа № 466/3045/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді Зими І.Є.

за участю секретаря Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Львівгаз», треті особи ТзОВ «Львівгаззбут» , ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобовязання до вчинення дій ,-

у с т а н о в и в

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому уточнивши вимоги , просить ухвалити рішення, яким зобовязати ПАТ «Львівгаз» здійснити йому перерахунок фактичного обєму спожитого газу та послуг газопостачання згідно із нормами споживання природного газу, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2017 р.у розрахунку із 4,4 кубічних метрів на людину за календарний місяць.

Свої вимоги мотивує тим, що він разом із родиною проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач є побутовим споживачем природного газу, який використовує газ лише для приготування їжі на газовій плиті, їх квартира не обладнана індивідуальним приладом обліку.

Зазначає, що згідно Постанови Кабміну від 23.03.2016р. № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», він повинен сплачувати за послуги з газопостачання за календарний місяць у розрахунку із 4,4 кубічних метрів за людину, в даному випадку із розрахунку на чотирьох людей -17,6 куб.м. Однак, за спірний період він отримує розрахунки за газ із розрахунку спожитого газу 39,20 кубічних метрів, тобто із розрахунку на одну особу - 9,80 кубічних метрів за людину на місяць.

Комісією з розглядів актів про порушення споживачами природного газу Кодексу газорозподільних систем ПАТ «Львівгаз» прийнято рішення з 01.01.2017 року по вул. Сагайдачного, 6 у смт. Добротвір визначати фактичний обєм спожитого газу побутових споживачів за граничними нормами споживання, визначеними у додатку № 10 Кодексу газорозподільних систем. Таке рішення комісії прийнято за результатами розгляду акту про порушення № 298-75/16 від 20.12.2016 року, у звязку із відмовою мешканців будинку від встановлення будинкового лічильника газу.

Позивач вважає наведене рішення ПАТ «Львівгаз» незаконним, тому змушений звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4Р позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні змісту позову.

Представник ПАТ «Львівгаз» , що є представником і ТзОВ «Львівгаззбут» ОСОБА_5 позовні вимоги заперечила та пояснила, що встановлення будинкового вузла обліку газу здійснюється згідно із вимогами Кодексу газорозподільчих мереж, затвердженого Постановою НКАРЕ. Кодексом передбачено, що з ініціативи балансоутримувача або оператора ГРМ та за їх рахунок у багатоквартирному будинку може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Однак мешканці будинку № 6 по вул. Сагайдачного в смт. Добротвір відмовились від встановлення комерційного вузла обліку газу, про що складений акт про порушення від 20.12.2016 року № 298-75/16. Акт розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу згідно вимог Кодексу ГРС. На засіданні комісії було прийняте рішення про здійснення споживачам будинку № 6 по вул. Сагайдачного в смт. Добротвір нарахувань за спожитий природний газ за граничними обємами споживання природного газу 9.8 куб.м, на особу. Оскільки такі дії ПАТ «Львівгаз» не суперечать закону, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено , що будинок № 6 по вул. Сагайдачного в смт. Добротвір, Камянка-Бузького району Львівської області є багатоквартирним, з централізованим гарячим водопостачанням. Квартири обладнані одним єдиним газовим приладом - газовою плитою, яка використовується для приготування їжі. Оплата за спожитий газ у таких будинках здійснюється відповідно до норм споживання, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203, в розмірі 4,4 кубометрів газу на одну зареєстровану особу.

Позивач є мешканцем квартири АДРЕСА_1 та проживає там разом із родиною, що вбачається із довідки ДКП про склад сімї від 30.03.17р.

Згідно ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» по відношенню до побутового споживача ТОВ «Львівгаз Збут» є постачальником, а Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - розподільником, оператором газорозподільної мережі.

Як ствердила представник позивача в судовому засіданні, жодного повідомлення мешканцям вищевказаного будинку про встановлення загальнобудинкового лічильника ПАТ «Львівгаз» чи ТЗОВ «Львівгаззбут» не було та ОСОБА_1 особисто не перешкоджав встановленню лічильника обліку газу. Представник відповідача не надав суду підтвердження того, що у визначений законом спосіб мешканців будинку , зокрема позивача, було повідомлено про проведення робіт по встановленню загальнобудинкового приладу обліку газу.

Акт про порушення № 298-75/16 р. було розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу. За результатами розгляду, комісією прийнято рішення визначати з 01 січня 2017 року побутовим споживачам будинку № 6 по вул. Сагайдачного в смт. Добротвір фактичний обєм спожитого газу за граничними обємами споживання природного газу 9.8 куб.м, на особу. До цього часу і до 30.04.17 р. для споживачів будинку нарахування за спожитий природний газ здійснювались за нормами споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року № 203, які становлять 4,4 куб.м, на особу.

Встановлення загальнобудинкових вузлів обліку передбачено Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а порядок проведення розрахунків встановлений Постановою Кабінету Міністрів від 27.012016 р. №46.

Пунктом 1 ч. 5 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (Постанова №2494 від 30.09.2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг , зазначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

При цьому балансоутримувач не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Згідно п.4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабміну від 16.05.2002 р. №620 ( в ред. Постанови КМУ від 27.01.2016р. ;46), власник будинку, особа, відповідальна за експлуатацію будинку, балансоутримувач будинку, тощо, та оператор газорозподільної системи зобовязані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених в квартирі ( за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку.

Згідно з п. 2 ч. 1 розділу VI цього ж Кодексу, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498.

Для побутових споживачів форма Типового договору постачання природного газу затверджена постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500. В загальних положеннях цього Типового договору визначено, що споживач це фізична особа, обєкт якої фізично підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Згідно з Додатком 1 до Типового договору має складатися заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, і в ній же визначаються персоніфіковані дані споживача, зокрема вид обєкта (приватний будинок, квартира, комунальна квартира, літня кухня тощо) та адреса обєкта. Згідно з п. 5 ч. З розділу VI того же Кодексу ГРС, для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом сформовану заяву-приєднання до умов договору з персоніфікованими даними споживача та його обєкта.

У пункті 2 тієї ж частини зазначається, що на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ забезпечує формування та передачу даних про обєми та обсяги фактичного споживання природного газу споживачем до Оператора ГТС.

Згідно з п. 1 тієї ж частини, Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами.

Постачальник газу відповідач по справі вказані вимоги проігнорував, оскільки з власної ініціативи, без погодження з мешканцями, намагався встановити загальнобудинковий вузол обліку, договірні відносини з мешканцями будинку щодо порядку зняття показників не встановив, не попередив їх завчасно належним чином та не запросив для фіксування показників при встановленні лічильника.

Представник відповідача лише стверджувала, що на дверях підїзду будинку було розміщене оголошення про намір ПАТ «Львівгаз» встановити вузол обліку газу, проте жодними доказами при розгляді справи в суді це не підтверджено.

Окрім цього, НКРЕКП своєю постановою №2494 затвердила Додатком 11 до Кодексу газорозподільних систем (п. 1 гл. 5 розділу XI) форму Акту про порушення, згідно з якою обовязковою нормою та інформацією, яку потрібно вказувати, є номери посвідчень представників оператора ГРМ. У Акті № 298-75/16 такі відомості відсутні.

Відповідно до п.п. З, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені, виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та повязаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.

Встановлення загальнобудинкового приладу обліку без погодження із мешканцями конкретних квартир ставить останніх у гірші умови для споживачів порівняно із індивідуальним лічильниками газу.

При цьому відповідачем порушено вимоги Кодексу газорозподільних систем, зокрема п.3 гл.4 «Порядок комерційного обліку газу по обєктах побутових споживачів (населення)», яким передбачено, що якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. У випадку, якщо побутовий споживач, а це споживач, який споживає газ у своєму помешканні, який не забезпечений лічильником газу,відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ, фактичний обєм спожитого природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Як зазначив представник позивача, ОСОБА_1 не відмовлявся від безкоштовного встановлення лічильників газу у квартирі та з відповідачем не погоджувалось встановлення загальнобудинкового лічильника станом на грудень 2016 р.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення, а тому відповідача ПАТ «Львівгаз» слід зобовязати здійснити позивачу перерахунок фактичного обєму спожитого газу та послуг газопостачання згідно із нормами споживання природного газу, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2017 р. у розрахунку із 4,4 кубічних метрів на людину за календарний місяць.

В силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,62,213,215 ,218,209 ЦПК України, ст.ст. 626,627 ЦК України, ст. 4,22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд ,-

в и р і ш и в

Позов задовольнити .

Зобовязати ПАТ «Львівгаз» здійснити ОСОБА_1, в за адресою Львівська область Кам»янка-Бузький район АДРЕСА_2, перерахунок фактичного обєму спожитого газу та послуг газопостачання згідно із нормами споживання природного газу, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2017 року у розрахунку із 4,4 кубічних метрів на людину за календарний місяць.

Стягнути з ПАТ «Львівгаз» в користь держави 1600 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_6