Справа №478/1270/17 Провадження №2/478/394/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Іщенко Х.В.,
при секретарі Луговській А.І,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н від 28.12.2012 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Позивачем зазначене зобов'язання виконано в повному обсязі, однак відповідач кредитне зобов'язання не виконав, що привело до виникнення заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Крім того, визначаючи розмір заборгованості та її складові слід зазначити про відсутність підстав для стягнення нарахованих Банком штрафів, оскільки має місце подвійна відповідальність за одне й те ж саме порушення.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором) свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 р.
Виходячи з наведеного у задоволенні вимог про стягнення штрафів слід відмовити.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню, пропорційно задоволеним вимогам, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені ним судові витрати у сумі 1488 грн.
Керуючись ст. ст.10,11,209,212,214-215, 218,224 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В останній частині позовних вимог відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.

Суддя: