Справа № 323/538/16-ц
№ провадження 2/323/4/17
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

30.01.2017 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Свириденко О.С. за участі адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, заінтересована особа: Оріхівська державна нотаріальна контора про усунення від спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 26.02.2015 року помер її рідний дядько по материній лінії ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на майно.

Спадкоємицею першої черги після його смерті являється дочка спадкодавця ОСОБА_4, позивач являється спадкоємицею пятої черги за законом та вважає, що відповідач не має права на спадкування після смерті свого батька, оскільки більше тридцяти років тому ОСОБА_4 вийшла заміж та переїхала на постійне місце проживання до Московської області і прийняла громадянство Російської Федерації та ніяких відносин з батьком не підтримувала та не спілкувалась.

З 1980 року померлий ОСОБА_6 перебував в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, в 2005 році був поставлений на диспансерний облік з діагнозом гіпертонічна хвороба 3-ї стадії, в 2013 році переніс ішемічний теротромботний інсульт з тяжкими наслідками та знаходився на лікуванні в Запорізькій обласній лікарні. Після виписки з лікарні, ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_5 зареєструвати шлюб. Дізнавшись про це, відповідачка по справі зі скандалом забрала ОСОБА_5 та привезла його додому позивачці та попрохала щоб вона доглядала за ним, пообіцявши, що після його смерті все майно перейде їй і вона відмовиться від спадщини на її користь.

Після виписки з лікарні ОСОБА_6 важко пересувався, так як ліві нога і рука були напівпаралізовані, не міг самостійно придбавати медичні препарати, які йому призначені лікарем, перебував на диспансерному обліку, потребував постійного стороннього догляду. Проживав він окремо, переходити відмовлявся до позивача і їй по декілька разів приходилось ходити до нього та доглядати.

Відповідач жодного разу не приїздила провідати батька, навіть не телефонувала, щоб поцікавитись станом його здоровя, позивач же в свою чергу готувала йому їсти, прала одежу, купляла ліки та прибирала в його будинку.

За таких обставин, позивач прохає усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер 26.02.2015 року.

В судовому засіданні позивач, її захисник наполягають на задоволенні позовних вимог, прохають їх задовольнити.

Представники відповідача адвокат ОСОБА_2 та ОСОБА_8, заперечують проти позовних вимог, прохають відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надали заяву в якій прохають справу розглянути без їхньої участі.

Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали та надані докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні 26.02.2015 року помер ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ЖС № 328565, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції в Запорізькій області ( а.с.7), який був зареєстрований та мешкав один за адресою: Запорізька область Оріхівський район с.Мала Токмачка вулиця Грязнова, 15 з 2000 року по день смерті 26.02.2015 року, що підтверджується довідкою Малотокмачанської сільської ради ( а.с.20).

В судовому засіданні також було встановлено, що ОСОБА_5, як зазначає в позові позивач та ОСОБА_9, як зазначають представники відповідача, являється однією і тією ж особою, про що не заперечують сторони по справі.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 8,4398 га, розташованої на території Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, право на яку підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗП № 030741 від 09.03.2005 року, що підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_9 ( а.с.164, 165).

ОСОБА_4 являється рідною донькою померлого ОСОБА_9О, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу з ОСОБА_10 ( а.с.143, 144).

До Оріхівської державної нотаріальної контори після його смерті із заявами про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця ОСОБА_4 04.08.2015 року та ОСОБА_3 14.08.2015 року, якій померлий являється рідним дядьком.

Постановою Оріхівської державної нотаріальної контори від 16.12.2015 року ОСОБА_4 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з ненаданням нею правовстановлюючих документів на земельну ділянку ( а.с.164).

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.12.2015 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, площею 8,4398 га, розташовану на території Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, право на яку підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗП № 030741 від 09.03.2005 року ( а.с.165).

Постановою Оріхівської державної нотаріальної контори від 02.12.2016 року ОСОБА_3 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_9, в звязку з тим, що даній справі також була подана заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_4, яка є дочкою померлого і являється спадкоємцем першої черги, а ОСОБА_3 спадкоємцем подальшою черги спадкування ( а.с.181).

Відповідно до медичних документів, які маються в матеріалах справи, померлий ОСОБА_9 з 2005 року знаходився на диспансерному обліку в сімейного лікаря Малотокмачанської амбулаторії загальної практики сімейної медицини з гіпертонічною хворобою 3 стадії, проходив в 2013 році лікування в Оріхівській ЦРБ та Запорізькій обласній лікарні, після виписки з лікарні оглядався раз на місяць сімейним лікарем, потребував сторонньої допомоги, яку йому надавала ОСОБА_3 ( а.с.12-19).

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У ч. 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та

обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У ч. 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях би бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином ухилення характеризується умисною формою вини.

Спадкоємцем першої черги за законом є дочка спадкодавця ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, ОСОБА_3 являється племінницею померлого ОСОБА_9, тобто спадкоємцем подальшої черги.

За життя ОСОБА_9, останні роки проживав один, отримував пенсію, отримував дохід у вигляді орендної плати за належну йому земельну ділянку. За вказані грошові кошти купувалися ліки, продукти харчування.

Здобутими по справі доказами, показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 не підтверджується перебування спадкодавця у безпорадному стані через тяжку хворобу і те, що він потребував від відповідача у звязку із цим допомоги. Медичні довідки не містять у собі обєктивних відомостей про тяжку хворобу і безпорадний стан ОСОБА_9

Із матеріалів справи видно, що відповідачка ОСОБА_4 мешкає в Російській Федерації, не мала можливості здійснювати щоденний догляд за батьком, але надавала йому матеріальну допомогу, що підтверджується квитанцією грошового переказу від 20.08.2013 року (а.с.83) на імя співмешканки померлого ОСОБА_7 в розмірі 400 євро, які вона надіслала, коли батько знаходився на лікуванні в Запорізькій обласній лікарні, про що не заперечувала позивач по справі. Крім того, як було встановлено, ОСОБА_9О за запрошенням доньки, відвідував її за місцем мешкання, деякий час там проживав.

Крім того в суді було доведено, що ОСОБА_9 мав певний дохід, тому не потребував матеріальної допомоги від відповідачки, адже як зазначила сама позивач ліки та продукти харчування куплялися за грошові кошти померлого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутні правові підстави, які підтверджуються належними доказами для усунення ОСОБА_4 від права на спадкування, будь яких доказів умисного ухилення від надання допомоги спадкодавцю позивач не надала.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст.1220, 1224, 1258, 1261 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, заінтересована особа: Оріхівська державна нотаріальна контора про усунення від спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Плечищева О.В.