Справа № 342/977/17
Провадження № 2/342/658/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить відкрити провадження у справі, ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 08.07.1992 року виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №5. Після розірвання шлюбу зилишити їй прізвище «Дронюк».

В позовній заяві зазначила, що з відповідачем по справі одружилися 08.07.1992 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №5. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 55 Сімейного кодексу України чоловік та дружина зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Однак вона з відповідачем втратила взаєморозуміння та повагу, в них різні уявлення про побудову сімейних відносин та ведення спільного госпдарства. Відповідач не поважає її як дружину. Ображає, принижує її людську та жіночу гідність. Останнім часом почастішали випадки, коли відповідач зловживає спиртним, а перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчиняє сімейні дебоші, наносить побої, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Неодноразові спроби порозумітися та зберегти сімю не дали результату, тому розірвання шлюбу є обдуманим кроком.

Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Оскільки їхня сімя втратила цінність для відповідача то позивач бажає припинити шлюбні відносини.

Згідно ст. З Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Проте, протягом останніх років позивач та відповідач не ведуть спільного господарства, не поєднані спільним побутом, не живуть шлюбним життям. Відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні їхньої дитини, не дає коштів на ведення домашнього господарства. За таких обставин їхній шлюб існує формально, подальше збереження сімї з відповідачем не можливе і суперечить її інтересам, тому просить суд терміну для примирення не надавати. На підставі наведеного просить шлюб розірвати.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Доценко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 08.07.1992 року Сороківською сільською радою народних депутатів, актовий запис № 5, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії I-НМ № 364003, виданим 08.07.1992 року Сороківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківській області.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 193776, виданого 17.11.2003 року виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківській області.

Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК.

Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

В силу вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй набуте у шлюбі прізвище Дронюк.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 113, 114, Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 209, 214, 215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Доценко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 08.07.1992 року Сороківською сільською радою народних депутатів, актовий запис № 5.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Дронюк».

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.