РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Притуляка С.А.,

при секретарі - Коверченковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 40073,72 грн., яка складається з 1987,02 грн. заборгованості за кредитом; 32002,24 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3700,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1884,46 грн. штрафу (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не зявилися, звернулися до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Просять відмовити в задоволенні заявлених вимог, так як відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив строк позовної давності. оскільки строк дії договору закінчився у 2012 році.

Таким чином, на підставі ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін.

Судом встановлено, що 12.12.2011 року, шляхом подання відповідачем анкети-заяви, між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості.

Крім того відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання банківський послуг, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг»,- при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п.2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання , за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, - у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_2),оплати Винагороди банку.

Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Умов та правил надання банківських послуг», Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку, зокрема, з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

На підставі п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_2 має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків.

Згідно п.2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг», Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_2 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 637638 від 12.12.2011 року було проведено операцію: зміна кредитного ліміту датою проведення 12.12.2011 року, 08.02.2013 року, 15.04.2013 року, 24.05.2013 року, 26.06.2013 року, 18.04.2014 року, 22.04.2014 року.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 31.05.2017 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 40073,72 грн., яка складається з 1987,02 грн. заборгованості за кредитом; 32002,24 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3700,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1884,46 грн. штрафу (процентна складова).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд не бере до уваги доводи відповідача та представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки по-перше, звертаючись із заявою про застосування строку позовної давності відповідач мав її обґрунтувати належним чином, зокрема зазначивши з якого часу на його думку цей строк почав свій перебіг, коли він закінчився тощо. Однак, відповідач обмежився лише загальним посиланням на відповідні норми Цивільного кодексу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давніть: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, початок перебігу строку позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н від 12.12.2011 року, за яким було надано кредитну картку № 637638, дата відкриття 12.12.2011 року, терміном дії 09/15.

Також, як вбачається з банківської виписки по рахунку за основною картою 5211****7638 за період з 01.12.2011 року по 01.10.2017 року відповідач користувався вказаною карткою у період з 12.12.2011 року по 24.01.2014 року, знімаючи готівкові кошти, здійснюючи часткове погашення заборгованості по кредиту, зокрема, 24.01.2014 року відбувалося поповнення карткового рахунку відповідачем.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 01 серпня 2017 року, отже, в межах строків позовної давності.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а й отже з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем зроблений розрахунок штрафів: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1884,46 грн. штрафу (процентна складова).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Добропілля Донецької області, віднесено до вказаного переліку.

Відповідач зареєстрован в ІНФОРМАЦІЯ_1, таким чином на підставі вищезазначеного закону має бути звільненим від сплати штрафів.

Позивачем було заявлено, зокрема вимогу про стягнення з відповідача 3700,00 грн.- заборгованості за пенею та комісією, розрахованої станом на 31.05.2017 року, однак детального (щомісячного) розрахунку суми пені та суми комісії, позивачем до суду надано не було.

Суд вважає, що позивачем не доведено належним чином обґрунтованості вимог щодо нарахування пені та комісії, в звязку із чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у частині стягнення: 1987,02 грн. заборгованості за кредитом; 32002,24 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1357,07 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. ст. 10, 11, 74, 79, 88, 122, 169, 197, 218, 292, 294 ЦПК України,суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії ВЕ 235682, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», () заборгованість за кредитним договором у розмірі 33989,26 грн., яка складається з 1987,02 грн. заборгованості за кредитом; 32002,24 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії ВЕ 235682, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», () витрати по сплаті судового збору у розмірі 1357,07 грн. (одна тисяча триста пятдесят сім гривень 07 копійки).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк

12.10.2017