Справа № 226/1765/17
Провадження № 2-о/226/186/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2017 Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

заявника ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Державна прикордонна служба України, про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_5,

встановив:

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона з 25.09.2010 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, шлюб розірвано рішенням суду від 10.06.2016. Від шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2013 року їхня родина мешкала за адресою: м. Мирноград, м-н Молодіжний, 27/23. У вересні 2013 року чоловік фактично припинив шлюбні відносини і виїхав у невідомому напрямку. Останнє відоме місце його проживання м. Донецьк, Кіровський р-н, вул. Ілїнська, 2/1. Місто Донецьк є населеним пунктом, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому отримати будь-яку іншу інформацію щодо місця проживання ОСОБА_5 вона не може. Також ОСОБА_5 з липня 2013 року і по теперішній час не приймає участі у вихованні дитини. Заявник має намір виїхати з дитиною за кордон, але відсутність інформації про місце проживання батька дитини є перешкодою в цьому. Оскільки більше року за місцем постійного проживання ОСОБА_5 немає відомостей про місце його перебування, просить суд ОСОБА_5 визнати безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви та просили їх задовольнити. Також пояснила, що вона має намір з дитиною виїхати на тривалий час до Російської Федерації. Під час сумісного проживання з ОСОБА_5 у нього були проблеми з наркотиками, допомогти вона йому не змогла. Раніше вони мешкали у м. Донецьку, потім вона уїхала до матері у м. Мирноград, а чоловік приїхав до неї згодом. Він ходив до церкви при реабілітаційному центрі. Коли він поїхав, то більше не виходив на зв'язок з нею, припинив спілкування зі спільними знайомими. Його батьки мешкають в Німеччині, теж не мають інформації про місце його теперішнього перебування. Офіційно він ніде не працював, аліментів з нього вона не стягувала. Останній раз вона бачила чоловіка у серпні-вересні 2013 року. Просила задовольнити її вимоги.

Представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримав заявлену вимогу і наполягав на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи Державної прикордонної служби України до суду не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у справі наявна заява з проханням розглянути справу за відсутності представника.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що заявник орендує для житла квартиру, належну її чоловікові, з літа 2013 року. Спочатку вона жила з чоловіком і дитиною, потім залишилася із сином одна. З 2013 року чоловіка ОСОБА_3 вона не бачила, хоча буває у квартирі не рідше разу на місяць. Орендарка повідомила, що вони з чоловіком розійшлися.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що із заявником вона знайома 4-5 років з моменту, коли остання заселилася у будинок №27 м-ну Молодіжного, вони є сусідами. Перші 3-4 місяці із заявницею жив чоловік, потім він зник і більше не зявлявся.

Д ослідивши докази у справі окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог заяви, виходячи з такого.

Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У відповідності до ст.247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 з 25.09.2010, шлюб розірваний за рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 10.06.2016 (а.с.7,8). Від зазначеного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

За довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 09.11.2017 ОСОБА_5 значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.60). В той самий час, відповідно до акту обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-27» м. Мирнограда, ОСОБА_5 з травня 2013 року по вересень 2013 року проживав без реєстрації за адресою: м. Мирноград, м-н «Молодіжний», 27/23 (а.с.11).

Згідно з інформацією ДНЗ №16 «Попелюшка» дитиною ОСОБА_6 опікується виключно мати, батько за весь час перебування дитини у дитячому закладі не зявлявся, участі у вихованні син не брав (а.с.13).

За відомостями Пенсійного фонду України ОСОБА_5 пенсії не отримує, пенсійні внески за нього будь-яким підприємством не сплачуються (а.с.47-49).

Відповідно до довідки Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25.09.2017, виконавчих листів про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на виконанні у відділі не знаходиться (а.с.55).

За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.10.2017, ОСОБА_5 перетнув державний кордон в напрямку виїзду з України 25.07.2014 і відомостей про його повернення немає (а.с.62).

У Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_5 не виявлено (а.с.67).

Як вбачається з довідки №22-09112017/14041 ОСК МВС України, інформації щодо наявності судимостей ОСОБА_5 немає (а.с.74).

За відомостями Мирноградського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області, ОСОБА_5 у розшуку не значиться (а.с.44), однак заявник зверталася із відповідною заявою до органу поліції, за фактом чого був зроблений висновок про відсутність підстав для розшуку ОСОБА_5 (а.с.56).

Визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім необхідно заявниці для виїзду з дитиною за кордон.

Суд вважає доведеним, що за місцем постійного проживання ОСОБА_5 та його родини немає відомостей про місце його перебування більше одного року. З огляду на наведене, вимоги заявника є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч.1, п.3 ч.2 ст.234, 246, ч.1 ст.249 ЦПК України, ст.43 ЦК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, безвісно відсутнім.

Розяснити заявникові, що на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання може описати належне безвісно відсутній особі майно та встановити над ним опіку.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2