Справа № 445/1762/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивак В. М.

з участю секретаря Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Йосипівни про стягнення боргу за договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вимогою стягнути із ОСОБА_3 2370,00 у звязку з неналежним виконанням нею договору купівлі-продажу будинку в с.Золочівка вул.Б.Хмельницького, 26 «А» Золочівського району Львівської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачка за договором купівлі-продажу придбала у неї житловий будинок, однак у звязку з відсутністю усієї суми, передбаченої цим договором, сторони домовилися, що 200 дол. США відповідачка поверне згодом. У звязку із зміною місця проживання ОСОБА_1, ОСОБА_3 надала розписку зятю позивачки ОСОБА_2 про наявність перед ним боргу у розмірі 20 тис. дол. США, які зобовязувалась повернути до 30 травня 2012 року. Натомість, ОСОБА_1 надала нотаріально завірену Заву про відсутність будь яких претензій до ОСОБА_3 У процесі розгляду справи ОСОБА_2 був залучений до участі у справі у якості співпозивача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задоволити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, зазначила , що заява, яку видала ОСОБА_1 підтверджує про відсутність будь-яких претензій до неї, жодних коштів у позивачки не позичала, просила відмовити в задоволені позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні із позовом не погодився, просив відмовити в його задоволені.

Суд, розглянувши пояснення сторін, та зясувавши дійсні обставини справи, підтверджені належними доказами прийшов до наступних висновків.

09 червня 2011 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в селі Золочівка Золочівського району Львівської області по вул.Б.Хмельницького за номером 26 «а».

Із заяви, виданої у письмовому вигляді та нотаріально посвідченої, вбачається, що ОСОБА_1 будь-яких претензій не має, тому суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 відповідної грошової суми є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Натомість, 06 грудня 2011 року ОСОБА_3 надала Розписку про те, що вона винна ОСОБА_2 200 дол. США, які в свою чергу зобовязується повернути до 30 травня 2012 року. Сторонами не заперечується той факт, що гроші згідно даної розписки не повернуті.

Поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Досліджуючи договір позики чи боргову розписку, слід виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки (Правові висновки Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13 та від 24.02.2016 року по справі № 6-50цс16).

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 200 дол.США, які не повернула у терміни, зазначені у розписці. Гривневий еквівалент цієї суми становить 2370,00 грн. станом на момент подання позову і саме таку суму просять стягнути позивачі.

Керуючись ч.3 ст.209 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), яка проживає за адресою

Львівська обл., Золочівський р-н, с. Золочівка, вул.Б.Хмельницького, 26 «А» на користь ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 2370,00 (дві тисячі триста сімдесят) гривень на підстав розписки, виданої 06 грудня 2011 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів після його оголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5