Справа № 202/4793/17
пров. 2/202/2284/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 листопада 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:судді- ОСОБА_1,

при секретарі-Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Садівничого товариства «Золотий ренет» ( далі ОСОБА_3) про захист прав споживача, зобов*язання вчинити певні дії,відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду з цим позовом, указав, що він є власником земельної ділянки площею 0.06 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території ОСОБА_3, членом якого він є. У жовтні 2009 року він дізнався, що бухгалтерія ОСОБА_3 необґрунтовано нараховує йому платежі на минулий період, тобто з 2004 року. Відповідно до довідки, наданої відповідачем на його вимогу, за ним значився борг у сумі 1349 гривень. У травні 2010 року, після відновлення його членства у ОСОБА_3, ним були сплачені членські внески у розмірі 268 гривень, проте до водопостачання його земельну ділянку не підключили. У 2011 році ОСОБА_3 частково був списаний борг, котрий значився за ним. Після того він, позивач, припинив будь- яку участь у ділових стосунках з відповідачем. Незважаючи на це, ОСОБА_3 продовжує нараховувати йому борги і зазначає його прізвище у списках боржників, що спричиняє йому душевні муки, завдає шкоди його діловій репутації. Тому позивач просив суд зобов*язати ОСОБА_3 визнати всі борги відсутніми; зобов*язати відповідача провести нарахування платежів відповідно до вартості та обсягу послуг, що надані відповідачу за період, передбачений статтею 257 ЦК України; зобов*язати ОСОБА_3 повернути 268 гривень, що агресивно отримані відповідачем від нього; на відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача 5000 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_4, позовні вимоги не визнала та указала, що позивач є членом ОСОБА_3 та має у власності земельну ділянку з 1996 року. ОСОБА_3 у своїй діяльності користується Статутом, остання редакція якого затверджена зборами членів ОСОБА_3 20.08.2016 року. Пунктом 4.1 Статуту визначено, що метою створення та діяльності ОСОБА_3 є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів товариства, а також створення умов для ефективного використання землі, яка знаходиться у приватній власності членів товариства, або в довгостроковому користуванні без права власності на неї. Відповідно до пункту 5.1 Статуту джерелами формування майна ОСОБА_3 є вступні членські та цільові внески його членів, тобто задля безперешкодної діяльності ОСОБА_3 всі члени ОСОБА_3 мають сплачувати внески вчасно. Після поновлення в членстві ОСОБА_3 позивач сплатив 268 гривень внесків, потім знову почав ігнорувати сплату обов*язкових внесків, про що свідчать довідки про заборгованість. Загальна сума заборгованості позивача становить 3547,0 гривень. Проте з вимогами про стягнення цієї суми з позивача ОСОБА_3 не зверталось. Представник відповідача вважає, що відповідачем не були порушенні права позивача, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв*язку із їх безпідставністю.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0.06 га, яка розташована на території ОСОБА_3. ОСОБА_2А є членом цього товариства ( а.с. 80,208,210).

Згідно зі статтею 100 ЦК України право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Регулювання спірних правовідносин здійснюється на підставі Закону України Про кооперацію від 10 липня 2003 року .

Відповідно до статті 2 указаного Закону кооперативом є юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно зі статтею 4 даного Закону кооперація базується на таких основних принципах як добровільність вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації, рівного права голосу під час прийняття рішень, демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій, безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності тощо.

Відповідно до статті 8 цього Закону діяльність кооперативу регулюється його статутом .

Згідно зі Статутом Садівничого товариства Золотий ренет, затвердженого зборами членів товариства від 20.08.2016 року ( в останній редакції), метою створення та діяльності ОСОБА_3 є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів товариства, а також створення умов для ефективного використання землі, яка знаходиться у приватній власності членів товариства, або в довгостроковому користуванні без права власності на неї (п.4.1).

Відповідно до пункту 5.1 Статуту джерелами формування майна ОСОБА_3 є вступні членські та цільові внески його членів.

Пунктом 8.2 Статути визначені обов*зкі членів ОСОБА_3, зокрема, члени товариства зобов*язані : виконувати рішення органів управління товариства; виконувати свої обов*язки перед товариством, киї пов*язані з майновою участю у діяльності ОСОБА_3, регулярно та у встановлені строки сплачувати членські внески, цільові внески та інші платежі.

Встановлено, 01.05.2010 року позивач поновив членство у ОСОБА_3 ( а.с. 208-210).

У листопаді цього ж року він самостійно на рахунок відповідача сплатив внески за охорону у розмірі 268 гривень ( а.с. 217). Згідно бухгалтерської довідки ОСОБА_3 заборгованість ОСОБА_2 по обов*язковим внескам станом на 01.10.2017 року становить 3547, 0 грн.

Відповідно до статей 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Між тим, позивачем не доведено, а судом не встановлено, яким чином порушені права позивача з боку ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач не тільки не заперечував, а і наголошував на тому, що він не сплачує жодних внесків у ОСОБА_3, тобто не виконує положення Статуту. Проте відповідач, як встановлено, в примусовому порядку не ставить питання про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості по членським внескам.

Посилання позивача на те, що 268,0 гривень, які він у листопаді 2010 року самостійно сплатив на рахунок ОСОБА_3 за охорону, агресивно отримані відповідачем, жодним належним доказом не підтвердженні.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Що стосується заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди, заподіяння якої він пов*язує із порушенням його прав як споживача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою , яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Законом України Про захист прав споживачів передбачено відшкодування споживачеві моральної ( немайнової ) шкоди лише в разі заподіяної небезпечною для життя і здоров*я продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Проте судом не встановлено взагалі порушення прав позивача з боку відповідача. Тож, позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині позову також не пілягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3,10,58,60, 209, 213-215 ЦПК України, Законом України «Про кооперацію», Статутом Садівничого товариства «Золотий ренет», суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 у позовних вимогах до Садівничого товариства «Золотий ренет» про захист прав споживача, зобов*язання вчинити певні дії,відшкодування моральної шкоди.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанціїї протягом 10 днів з дня його проголошення.

ОСОБА_5