Справа № 300/840/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 серпня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів - Фазикош Г.В., Готри Т.Ю.,

секретарі - Шукаль О.Я.,

з участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

і представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Воловецького районного суду від 15 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно Воловецької РДА, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Воловецького нотаріального округу Заяць Світлани Андріївни про скасування державної реєстрації права власності, скасування запису про право власності в Реєстрі прав на нерухоме майно, витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, зобов'язання державного реєстратора вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що 21 жовтня 2014 року державним реєстратором Воловецького РУЮ в Закарпатській області було грубо порушено майнові права позивача, скасувавши запис про його право власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, натомість, зареєструвавши право власності за гр. ОСОБА_6

Такі дії державного реєстратора 08 лютого 2016 року позивачем було оскаржено до Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області і зроблено висновок, на підставі якого видано наказ № 26/8 від 12.02.2016 року, яким дії державного реєстратора Воловецького РУЮ визнано неправомірними.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведеного державним реєстратором 21 жовтня 2014 року, індексний номер 28403445, номер запису про право власності 7411992, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 15, відновити державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 13318479 від 09.03.2011 року, скасувати Державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2, витребувати від добросовісного набувача ОСОБА_3 квартири та майна в ній, зобов'язати державного реєстратора зареєструвати право власності ОСОБА_1 на зазначене нерухоме майно.

Рішенням Воловецького районного суду від 15.03.2017 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав, передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4. який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_6 була власником квартири АДРЕСА_3, відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 21.12.2005 року, виданого Воловецькою селищною радою.

На підставі договору купівлі-продажу № 1-110 від 02.03.2011 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та посвідченого державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори, право власності на квартиру було зареєстровано 09 березня 2011 року за громадянином ОСОБА_1 що підтверджується витягом із Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Рішенням Воловецького районного суду від 10 серпня 2012 року договір купівлі-продажу № 1-110 від 02.03.2011 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було визнано недійсним.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області від 18 вересня 2012 року змінено рішення Воловецького районного суду від 10 серпня 2012 року, доповнивши резолютивну частину абзацом наступного змісту: «Допустити двосторонню реституцію. Відновити право власності на квартиру за ОСОБА_6, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 вартість цієї квартири в сумі 38 716 грн., а в решті рішення суду залишити без змін».

На підставі цих судових рішень, ОСОБА_6 звернулася до реєстраційної служби Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру.

21 жовтня 2014 року відповідачем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 16640333, а також погашено запис про право власності в Реєстрі прав на нерухоме майно на підставі рішення Воловецького районного суду, у зв'язку з визнанням договору купівлі-продажу недійсним.

З матеріалів реєстраційної справи №15 Реєстраційної служби Воловецького районного управління юстиції від 21.10.2014 року, реєстратором було вчинено дії щодо пошуку відомостей щодо наявності майна (квартири) в іпотеці, заборони на відчуження; такі відомості були відсутні (а.с. 214-215).

Державним реєстратором при проведенні державної реєстрації права було долучено до матеріалів реєстраційної справи виконавчий лист від 24.10.2012 року за № 704/523/2012, виданий Воловецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 вартості квартири в сумі 38 716 грн.

На підставі цього виконавчого листа, заступник начальника відділу державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області 26.10.2012 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, а 02.11.2012 року - постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої наклав арешт на все майно, яке належить боржнику ОСОБА_6 та заборонив її відчужувати.

Відповідно до висновків комісії начальник ГТУ юстиції у Закарпатській області Р.П. Натуркач видала наказ від 12.02.2016 року № 26/8 «Про розгляд заяви ОСОБА_1.», яким скаргу ОСОБА_1 було задоволено, а дії державного реєстратора визнано неправомірними, а саме те, що державним реєстратором на час прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відносно об'єкту нерухомого майна-квартири, мало бути звернуто увагу щодо наявності факту виконання умов, що були передбачені рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 18.09.2012 року щодо стягнення вартості квартири з гр. ОСОБА_6 та перевірено наявність обтяження стосовно майна.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 26 вищезазначеного Закону встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, діючим законодавством визначено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, але таких вимог позивач не заявляв.

ОСОБА_3 являється власником квартири АДРЕСА_4 на підставі договору дарування від 27.10.2016 року.

ОСОБА_1 просив суд захистити порушені права шляхом витребування майна із чужого незаконного володіння, що регулюється ст.ст. 387, 388 ЦК України і яка надає право саме власнику витребувати таке майно.

Правовстановлюючий документ, тобто договір купівлі-продажу квартири від 02.03.2011 року, яким ОСОБА_1 був власником квартири, визнаний недійсним на підставі рішення суду, що набрало законної сили, а тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що саме із цього моменту, за відсутності інших доведених суду передумов, позивач не є власником квартири, а отже, позов в цій частині також задоволенню не підлягає.

Окреме скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на квартиру, без визнання недійсним (скасування) правовстановлюючого документу, на підставі якого вона їй належить, є неможливим, як і реєстрація права власності за позивачем на нерухоме майно, яке має власника.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача і відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Воловецького районного суду від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.