Справа № 585/2763/17
Номер провадження 2-о/585/462/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої - судді Машини І.М.,

присяжних - Величко Г.М., Загайко О.А.,

при секретарі Шаповаленко Н.І.,

з участю прокурора Вініченко Ю.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

захисника Цимбала В.І.,

особи, відносно якої вирішується

питання щодо надання психіатричної допомоги - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ромни справу за заявою лікаря-психіатра КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни» Подрєза Сергія Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_3 , про необхідність госпіталізації в примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Лікар психіатр КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , 1961 року народження. Свою заяву мотивує тим, що останній 25.07.2017 року о 12 год. 00 хв. був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» у зв`язку з тим, що є безпорадним і не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, якщо йому не буде надана психіатрична допомога, це може спричинити суттєву шкоду його здоров`ю. Тому просив винести рішення суду про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

У судовому засіданні лікар-психіатр Подрєз С.М. заяву підтримав, пославшись на викладені у ній обставини.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо його примусової госпіталізації.

Захисник Цимбал В.І. заяву лікаря психіатра підтримав.

Заінтересована особа - опікун ОСОБА_3 до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, а заяву лікаря-психіатра задоволити.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення заяви лікаря психіатра.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 26.04.2012 року ОСОБА_2 визнаний недієздатним і його опікуном призначено ОСОБА_3 (а.с.7).

27 липня 2017 року медичний працівник КУСОР Хмелівського психоневрологічного диспансеру ОСОБА_4 звернувся із пояснюючою до головного лікаря КЗ СОР «1 ОСЛ м. Ромни» про те, що хворий ОСОБА_2 , перебуваючи в КУСОР Хмелівський психоневрологічний інтернат порушує поведінку в інтернаті, агресивно себе веде з обслуговуючим персоналом, іншими хворими, справляє фізіологічні потреби у не відведеному для цього місті, відмовляється проводити особисту гігієну, погрожує розправою над собою (а.с.5).

Аналогічне пояснення міститься і в пояснюючій старшої медичної сестри ОСОБА_5 від 24.07.2017 року (а.с.6).

24 липня 2017 року опікун хворого ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся із заявою до головного лікаря КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни», в якій просить у зв`язку з погіршенням психічного стану його підопічного госпіталізувати його до психлікарні для надання негайної психіатричної допомоги (а.с.8).

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 26.07.2017 року ОСОБА_2 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку із вираженим зниженням пам`яті та інтелекту», внаслідок чого нездатен розуміти значення своїх дій і керувати ними, є потенційно небезпечним для оточуючих, потребує стаціонарного лікування, але надати згоду не здатен. Підпадає під дію ст. 14 п.1,2 Закону України «Про психіатричну допомогу», вчиняє та виявляє реальні наміри, що несуть безпосередню небезпеку для себе та оточуючих (а.с.3).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» , особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч.3 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Надані заявником на підтвердження доказів документи, мають протиріччя.

Так, пояснююча медичного працівника КУСОР Хмелівського психоневрологічного диспансеру, в якій останній просить повідомити про погіршення психічного стану ОСОБА_2 старшу сестру інтернату, датована 27 липня 2017 року (а.с.5). Старша медична сестра надає пояснення 24 липня 2017 року (а.с.6)., та опікун хворого звертається до головного лікаря із заявою про необхідність надання психіатричної допомоги його підопічному 24 липня 2017 року (а.с.8).

Крім того, приймаючи таке рішення суд враховує те, що стан здоров`я хворого є задовільним для перебування ним в КУСОР Хмелівський психоневрологічний інтернат де він перебуває під постійним наглядом медичних працівників.

Отже, в судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_2 маючи психічний розлад вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих.

ОСОБА_2 має опікуна, який відповідно до чинного законодавства зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням та вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

В порушення ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником спецлікарні в судовому засіданні не було доведено та не надано доказів, що ОСОБА_2 потребує негайної госпіталізації до психіатричної лікарні для примусового лікування, не надано доказів на підтвердження того, що розлади, вказані в експертизі, не можна лікувати в Хмелівському психоневрологічному інтернаті, а потрібно лише в умовах стаціонару КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни».

Згідно частини першої статті 29 Конституції України,- кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Суд вважає, що примусова госпіталізація ОСОБА_2 при таких обставинах призведе до порушення ст. 29 Конституції України.

Потреби в його примусовій госпіталізації не має. Психіатричну допомогу ОСОБА_2 може отримувати в інтернаті, поза межами психіатричного закладу, або перебувати під наглядом опікуна.

Тому заяву лікаря психіатра Подрєз С.М. суд вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України та ст. ст. 13, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра КЗ СОР «Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни» Подрєза Сергія Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_3 , про необхідність госпіталізації в примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 10-днів з дня його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 01.08.2017.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ -підпис-

ПРИСЯЖНІ -підписи-

Копія вірна

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І. М. Машина