233 № 233/2840/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
28 серпня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря Вареніченко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Костянтинівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, -
07 червня 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Костянтинівського міського центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майн, а саме: безпідставно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 327,31 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_1 13 травня 2016 року подала до Костянтинівського міського центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного. Згідно ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного було надано в той же день. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ОСОБА_1 було призначено допомогу по безробіттю з 20.05.2016 року, тобто з 8-го дня після реєстрації безробітного. 07 вересня 2016 року ОСОБА_1 подала до центру зайнятості заяву про зняття її з обліку.
Під час співставлення (звіряння) первинних документів особи з інформацією ДПС (за 3 квартал 2016 року), стало відомо, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку отримала дохід від ДВНЗ «Донецький національний технічний університет». В зв'язку з цим, Костянтинівським міським центром зайнятості проведена перевірка та складено Акт № 73 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціально страхування на випадок безробіття» від 14.04.2017 року. Зазначеним актом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2016 року зарахована студентом 3 курсу денної форми навчання ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» наказом № 258-08 від 07.09.2016 року. Таким чином, відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_1 відносилася до зайнятого населення в період перебування на обліку безробітного. Так, позивачем встановлено незаконне перебування ОСОБА_1 в статусі безробітного та отримання соціальних послуг, в тому числі отримання допомоги по безробіттю з 01.09.2016р. в сумі 327,31 грн.
Костянтинівським міським центром зайнятості 21.04.2017 за вихідним № 07/1987 була направлена претензія ОСОБА_1 для добровільної сплати отриманих коштів по безробіттю, яку відповідач отримала 25.04.2017 року, але кошти не повернуто. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму в розмірі 327,31 грн. у якості відшкодування безпідставно отриманої допомоги по безробіттю.
Представник позивача в судове засідання не зявився, від позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за відсутності представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 на виклик в судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 28.08.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 13 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівського міського центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, в якій зазначила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, та що ознайомлена з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
В період часу з 13.05.2016 року по 07.09.2016 року відвідувала центр зайнятості, отримувала послуги та рекомендації щодо сприяння працевлаштуванню. 07 вересня 2016 року ОСОБА_1 подала до центру зайнятості заяву про зняття її з обліку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_1 було припинено реєстрацію безробітного та відповідно п. 10. ч.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» їй було припинено виплату допомоги по безробіттю з дня надання заяви про зняття з обліку та відмови від послуг служби зайнятості, тобто з 07.09.2016 року.
Відповідно до Акту № 73 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» Костянтинівського міського центру зайнятості від 14 квітня 2017 року слідує, що центром було проведено звірку з ДПС під час якої було виявлено, що ОСОБА_1 у період перебування на обліку у Костянтинівському міському центрі зайнятості як безробітний, а саме з 01.09.2016 року зарахована студентом 3 курсу денної форми навчання ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» наказом № 258-08 від 07.09.2016 року та отримала дохід від ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» - стипендію, що підтверджується довідкою про доходи, витягами з наказів № 193-08 від 06.08.2016 р. та № 285-08 від 07.09.2016 р. ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», копії яких містяться в матеріалах справи.
Згідно додатку до персональної картки про прийняття рішення щодо нарахувань та платежі, у період з 01 вересня 2016 року, тобто з часу зарахування ОСОБА_1 студентом 3 курсу денної форми навчання ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», по 06 вересня 2016 року їй було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в загальному розмірі 327,31 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно із ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року N 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня вступу на навчання за денною формою.
Відповідно до підпункту 1 пункту 13 вищезазначеного Порядку, виплата матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного (з дня працевлаштування).
За вимогами частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю.
Згідно з пунктом 21 Порядку надання матеріальної допомоги по безробіттю, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. N 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 917/5138), якщо під час одержання матеріальної допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю з дня виникнення цих обставин. У разі відмови добровільно повернути зазначені кошти питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_1 відносилася до зайнятого населення в період перебування на обліку безробітного та не повідомила позивача про зарахування її студентом 3 курсу денної форми навчання ДВНЗ «Донецький національний технічний університет».
Таким чином, наведені норми права пов'язують припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку із вступом на навчання за денною формою. Отже, вступ особи, яка має статус безробітної, на навчання за денною формою, є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.
Відповідно Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 р. № 7-1 службою зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.
Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
За результатами розслідування, наказом директора Костянтинівського міського центру зайнятості № 126 від 20.04.2017 року було вирішено провести претензійно-позовну роботу та стягнути з ОСОБА_1 незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 327,31 грн.
21 квітня 2017 р. Костянтинівським міським центром зайнятості за № 07/1987 ОСОБА_1 було надіслано претензію про повернення коштів, в якій їй було запропоновано протягом 15 днів в добровільному порядку відшкодувати всю суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю, яку вона згідно рекомендованого повідомлення отримала 25.04.2017 року, однак станом на час розгляду даного позову у суді допомога по безробіттю у сумі 327 гривень 31 копійка ОСОБА_1 не відшкодована.
Відповідно до ст. ст. 57, 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Костянтинівського міського центру зайнятості щодо відшкодування ОСОБА_1 безпідставно отриманої допомоги по безробіттю з 01.09.2016 р. по 06.09.2016 р. у звязку із вступом на навчання за денною формою знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності із ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1600,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги Костянтинівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Костянтинівського міського центру зайнятості безпідставно отриману допомогу по безробіттю в період з 01 вересня 2016 року по 06 вересня 2016 року у сумі 327 (триста двадцять сім) гривень 31 копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя