набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/802/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Пилипенко І.О.,

при секретарі -Ткаченко Л.Г.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення,-

встановив:

Позивач звернулася до суду зі позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстрований її колишній співмешканець ОСОБА_3 З 01 травня 2016 року відповідач в будинку не проживає, проте до теперішнього часу він не знявся з реєстрації місця проживання, що перешкоджає позивачці у вільному користуванні своїм майном, добровільно знятися із місця проживання відповідач не бажає.

Просить суд визнати ОСОБА_3таким, таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із підстав зазначених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити. При цьому, пояснили, що відповідач ОСОБА_3 з кінця травня 2016 року, тобто більше року в будинку позивачки не проживає, його речі в будинку відсутні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду показав, що дійсно більше року він не проживає у будинку позивачки. Свої особисті речі забрав від позивачки на початку червня 2016 року; на даний час створив іншу сім'ю, проживає з іншою жінкою. Після того, як виїхав із будинку позивачки, білише не повертався проживати до спірного будинку, перешкоди зі сторони позивачки щодо проживання в будинку йому не чинились.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії реєстраційного посвідчення від 30 січня 1990 року, виданого Каховським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 1989 року.

Відповідно до довідки від 01.03.2017 року, виданої Чаплинською селищною радою ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, до складу її сім'ї входять: співмешканець ОСОБА_3, донька - ОСОБА_5, син - ОСОБА_6, онука - ОСОБА_7

Згідно витягу із рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради від 27.04.2017 року вирішено, присвоїти поштову адресу житловому будинку по АДРЕСА_1 замість АДРЕСА_1, згідно заяви ОСОБА_2

З акту перевірки факту проживання в житловому приміщенні №280 від 17.05.2017 року, складеного комісією у складі Поліщука В.М. - заступника селищного голови, ОСОБА_9 - інспектора житлового фонду, ОСОБА_10 - члену житлово - побутової комісії слідує, що проведеною перевіркою факту проживання за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що зареєстровані та постійно проживають: ОСОБА_2, донька - ОСОБА_5, син - ОСОБА_6, онука - ОСОБА_7, зареєстрований, але фактично не проживає співмешканець ОСОБА_3 з 01 травня 2016 року. Дану перевірку встановлено за свідченнями наймачів сусідніх будинків ОСОБА_11, ОСОБА_12

Відповідно до копії паспорту громадянина України ОСОБА_3, 1957 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно висновків начальника Чаплинського відділення Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області від 02.09.2016 року, 07.07.2016 року ОСОБА_2 зверталася до відділу поліції 18.06.2016 року та 28.08.2016 року із повідомленням про вжиття заходів профілактичного характеру до свого колишнього співмешканця, який вчиняє сварки та зловживає спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що проживає поряд із позивачкою є її сусідкою. Знає, що з кінця травня відповідач не проживає із ОСОБА_2 Бачила, що ОСОБА_3 особисто забирав свої речі від позивачки. Після того, як виїхав від ОСОБА_2 більше року в двір не приходив.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що у ОСОБА_3 є будинок, який розташований по АДРЕСА_2, в якому проживали його батька, а після їх смерті в цьому будинку проживає його рідна донька. Знає, що більше року він не проживає разом із позивачкою, після того як виїхав від неї, декілька разів приходив до ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях 319, 326 ЦК України. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Згідно з ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У пункті 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" (із подальшими змінами та доповненнями) роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

В судовому засіданні сторони підтвердили, що разом не проживають більше року. В судовому засіданні відповідач вказав, що створив іншу сім'ю, проживає разом з іншою жінкою. Також зазначив, що позивачкою не чинились йому перешкоди в користуванні спірним житловим приміщенням.

Відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач з кінця травня 2016 року в спірному будинку не проживає без поважних причин, вказаним жилим приміщенням не користуються більше визначеного законодавством строку, а його реєстрація у жилому будинку АДРЕСА_1 перешкоджає позивачці ОСОБА_2 у реалізації її права власності на вказаний жилий будинок.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 не проживає у спірному житловому будинку більше року, при цьому ним не надано доказів поважності причин не проживання протягом цього періоду, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині на підставі ст.405 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 88, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, 1957 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя І.О. Пилипенко