АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 680/195/17
Провадження № 22-ц/792/1089/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

за участю секретаря: Лапка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання спростувати недостовірну інформацію,

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що відповідачем щодо нього поширено неправдиву інформацію у скарзі від 17 січня 2017 року до дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії Ради адвокатів Хмельницької області. У скарзі зазначено, що ОСОБА_1, в порушення п. 5.1 договору про надання правової допомоги №6 від 5 лютого 2015 року, підготувавши позовну заяву про стягнення з ПАТ «Новоушицьке АТП 16843» середнього заробітку за час затримки розрахунку та витрат від інфляції, односторонньо відмовився продовжувати представляти інтереси ОСОБА_2 по справі №680/509/15-ц, через що він змушений був укласти угоду із іншою особою для участі у розгляді справи. Крім того, відповідач консультувався з позивачем щодо виниклих проблем у відношеннях з керівництвом товариства, яке обвинуватило його у незаконній реалізації майна товариства ПП «Яртранс», а позивач в подальшому використав отриману інформацію при виконанні договору №6 від 5 лютого 2015 року при представленні інтересів ПАТ «Новоушицьке АТП 16843». Також, як зазначено ОСОБА_2 у скарзі, ОСОБА_1 було підготовлено касаційну скаргу на постанову Рівненського господарського апеляційного суду від 3 лютого 2016 року, та скаргу на дії державного виконавця, взято участь у судовому засіданні 25 листопада 2016 року по справі 680/657/16ц.

Як вказано у позові, твердження відповідача щодо надання консультацій з питань відносин з керівництвом товариства, підготування процесуального документа та відмови від договору №6 від 5 лютого 2015 року, є надуманим з метою приниження честі, гідності та підриву ділової репутації представника.

Касаційну скаргу на вказане рішення Рівненського господарського апеляційного суду подав адвокат ОСОБА_7, про що свідчить його підпис у касаційній скарзі (а.с. 28).

Скаргу на дії державного виконавця позивач не готував, остання була підписана самим скаржником.

Ніяких перешкод у виконанні судового рішення, як про це поширює інформацію ОСОБА_2, ОСОБА_1 не створив.

У зв'язку з цим позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, що викладена ним у скарзі від 17 січня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, що була подана до КДКА Хмельницької області, а саме про те, що ОСОБА_1 підготував позовну заяву у справі №680/509/15 та в порушення п. 5.1 договору №6 від 5 лютого 2015 року відмовився представляти його інтереси, надавав йому консультації, під час яких отримав інформацію, яку використав при наданні правової допомоги ПАТ «Новоушицьке АТП 16843», готував скаргу на дії державного виконавця та перешкоджав виконанню судового рішення про стягнення коштів на його користь - шляхом подачі відповідної заяви до КДКА Хмельницької області.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити в повному об'ємі.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Посилається на те, що суд, в порушення ст. 213, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України не визначив, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги та чи вони підтверджуються доказами.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами, в тому числі, й поясненнями самого відповідача, було доведено, що у зверненні були зазначені завідомо неправдиві відомості, жодних правових підстав не було, наміру на виконання громадського обов'язку у відповідача не було, його права та законні інтереси не були порушені, а відтак, на думку апелянта, ОСОБА_2 має нести відповідальність у вигляді спростування недостовірної інформації.

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 5 лютого 2015 року між сторонами укладено договір про надання правової допомоги №6, на підставі якого позивач мав представляти інтереси відповідача у цивільній справі за його позовом до ПАТ «Новоушицьке АТП-16843» про стягнення компенсації за невикористані відпустки (а. с. 11).

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Новоушицьке АТП 16843» на користь ОСОБА_2 2079 грн. компенсації за невикористану відпустку та 800 грн. витрат на правову допомогу, судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. (а. с. 14).

Згідно довіреності від 27 травня 2015 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_5 бути його представником (а. с. 15).

Касаційна скарга на рішення Рівненського апеляційного господарського суду від 3 лютого 2016 року у справі №924/1525/14 підписана представником за довіреністю ОСОБА_6 - ОСОБА_7 (а .с .25-28).

15 грудня 2015 року, 17 серпня та 24 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Новоушицьке АТП 16843» укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до нього (а. с. 31, 32, 69, 85-86).

17 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до КДКА Хмельницької області зі скаргою на дії адвоката ОСОБА_1, просив притягнути його до дисциплінарної відповідальності із наступним позбавленням права заняття адвокатською діяльністю та виключенням із єдиного реєстру (а. с. 9-10).

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Новоушицького відділення Дунаєвецького відділу ГУНП у Хмельницькій області із заявою про вчинення злочину, у якій звинуватив ОСОБА_2 у перешкоджанні у здійсненні його адвокатської діяльності щодо надання правової допомоги ПАТ «Новоушицьке АТП-16843» (а. с. 95-96). Кримінальне провадження було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України (а. с. 97).

Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що відповідач, як особа, на думку якої відомі факти поведінки адвоката, при подачі до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури заяви на дії позивача, реалізував надане йому Конституцією України та законами України право на звернення з метою захисту особистих прав, які він вважав порушеними діями позивача. Тому вказане звернення до КДКА, як органу, уповноваженого згідно із ЗУ Про «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вирішувати питання дисциплінарної відповідальності адвокатів, не є поширенням недостовірної інформації, оскільки здійснювалось відповідачем в порядку, визначеному нормами чинного законодавства для оскарження дій позивача для захисту своїх прав.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду.

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно п. п. 15, 16 постанови Пленуму ВСУ від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У випадку, коли особа звертається до органів державної влади чи органів місцевого самоврядування із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

За ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Кожна особа, відповідно до ст. 15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова), юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Отже, за змістом ч. 1 ст. 277 ЦК України спростуванню підлягає лише поширена недостовірна інформації, яка призвела до порушення особистих немайнових прав особи, а перелік видів особистих немайнових прав особи, до кола яких відноситься і право на повагу до гідності та честі, право на недоторканність особистого і сімейного життя наведено у ст. 270 ЦК України.

Посилання апелянта на те, що суд, в порушення ст. 213, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України не визначив, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги та чи вони підтверджуються доказами, є надуманим та необґрунтованим. Місцевим судом встановлено обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, встановлено характер спірних правовідносин, досліджено докази та пояснення сторін. Судом застосована правова норма, що підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За таких обставин на думку колегії Апеляційного суду Хмельницької області, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що звернення ОСОБА_2 до КДКА, як органу, уповноваженого згідно із ЗУ Про «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вирішувати питання дисциплінарної відповідальності адвокатів, не є поширенням недостовірної інформації, оскільки здійснювалось відповідачем в порядку, визначеному нормами чинного законодавства для оскарження дій позивача для захисту своїх прав.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/ А.В. Купельський

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя /підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Яцина О.І. Категорія: 40

Доповідач - Купельський А.В.