Провадження № 2/234/4753/17
22 листопада 2017 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі: судді Ткачової С.М., за участю секретаря Каліберди А.О., представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради Козявіної І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та доводи на яких вони ґрунтуються, просив їх задовольнити, зазначив, що з відповідачем дитина давно не спілкується, участі у її утриманні та у вихованні він ніколи не приймав, а тому, він злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
В судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про час слухання справи був належним чином повідомлений, судовими повістками, які були направлені рекомендованою поштою з повідомленням, про що свідчать повернуті конверти. Клопотання про відкладення слухання справи від нього також не надходило. За таких обставин судом на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради Донецької області Козявіна І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, та надала висновок органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради Донецької області з якого вбачається, про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки.
Вислухавши думку сторін, повно, всебічно та об'єктивно вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Як встановлено в судовому засіданні сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 28.12.2002 перебували в зареєстрованому шлюбі, та 16.11.2007 шлюб було розірвано у відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 8; 10).
Від шлюбу, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 17.11.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у сторін народився син ОСОБА_4, батьком якого вказаний відповідач ОСОБА_5. (а.с. 9).
У відповідності до довідки КП «Служба Єдиного Замовника» від 07.08.2017, ОСОБА_4 зареєстрований разом із матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 21).
Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 31.03.2016, позивачу ОСОБА_3 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2. ( а.с. 18).
Вихованням та утриманням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, займається ОСОБА_3, яка турбується про здоров'я та побут сина, займається його вихованням та оздоровленням, створила належні умови для його проживання та розвитку, що підтверджено актом обстеження житлово- побутових умов проживання сім'ї від 31.08.2017, відповідного до якого ОСОБА_3 разом із сином, та чоловіком ОСОБА_7 фактично мешкають у квартирі АДРЕСА_2. (а.с. 20).
Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, що не виконує відповідач ОСОБА_5
Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
В п. 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.
Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради, ОСОБА_5 доцільно позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, оскільки він проживає окремо від дитини, з ним не спілкується, не відвідує, не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться його життям, здоров'ям, розвитком, не проявляє батьківської турботи та уваги, не сплачує аліменти на його утримання та крім того, не проявляє інтересу до його подальшої долі.
Крім того, згідно довідок Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 за № 151 від 15.08.2017, батько дитини - відповідач ОСОБА_5 з сім'єю не проживає. У школі, протягом навчання дитини, не являвся, навчанням, життям сина не цікавився. (а.с. 15).
Адже, беззаперечною підставою для позбавлення батьківських прав, серед іншого є ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічні алкоголізм або наркоманія; експлуатація дитини, засудження за злочин щодо дитини.
Ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Втім, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27.06.2007 року по справі №2-2782/2007, що набрало законної сили 10.07.2007 року, з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, були стягнуті на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2007 року, й до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а тому, суд не приймає рішення про стягнення аліментів на дитину з відповідача. (а.с. 11).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 8, 10, 15, 60, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 150, 164-166,180, 181-183 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -
Позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у АДРЕСА_3, відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 640,00 грн..
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів від дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення ухвалено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя С.М. Ткачова