Провадження № 2/761/397/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 15 грудня 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - Відповідач № 1), ОСОБА_2 (далі - Відповідач № 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 січня 2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 16/РП/39/2008-840 (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 52 000 доларів США, строком до 10 січня 2020 року, зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 14,49% річних. Зауважила, що того ж дня, 22 січня 2008 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки б/н (далі - Договір поруки № 1), між Позивачем та ВАТ «Комерційний банк «Надра» було укладено Договір поруки б/н (далі - Договір поруки № 2) у якості забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором, за умовами якого Позивач та ОСОБА_3 поручилися перед Відповідачем № 1 за виконання боржником обов'язків, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Крім того, у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Як згодом стало відомо Позивачеві, без її відома та надання згоди, 31 липня 2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договори про внесення змін до Договору поруки № 1 та Договору іпотеки, згідно з якими у Договорі іпотеки сторони домовилися про заміну сторони зобов'язання шляхом введення Сторони - 2 ОСОБА_3, а також у Договорі поруки № 1, у тому числі, змінено кінцевий термін повернення кредиту та збільшено відсоткову ставку до 15,69% річних. Крім того, Позивач зазначила, що передбачений законом, умовами Кредитного договору та Договором поруки № 2, строк виконання поручителем свого зобов'язання закінчився 08 липня 2009 року, однак ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в тому числі, до ОСОБА_1, як до поручителя, у травні 2015 року, тобто після закінчення шестимісячного строку від моменту прострочення позичальника за Кредитним договором. З цих підстав, вважає Договір поруки № 2 таким, що припинив свою дію. Просила суд ухвалити судове рішення, яким визнати Договір поруки № 2 таким, що припинив свою дію, та відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

У судовому засіданні Позивач та представник Позивача позов з підстав, зазначених у позовній заяві, підтримали. Позовні вимоги просили суд задовольнити у повному обсязі.

Повідомлений у встановленому законом порядку Відповідач № 1, у судове засідання, призначене на 25 травня 2017 року, не з`явився. Клопотань про перенесення судового розгляду справи чи про розгляд справи за відсутності сторони Відповідача № 1, до суду не подавав. Водночас, представником Відповідача № 1 подано суду письмові заперечення проти позову, де представник Відповідача № 1 позов не визнала, у задоволенні позовних вимог просила суд відмовити повністю. Свою позицію аргументувала тим, що на зміну умов основного договору, внаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною 1 статті 559 Цивільного кодексу України. Вважає позовні вимоги безпідставними.

Відповідач № 2 у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов, до суду не подавав.

Належним чином повідомлена Третя особа у судове засідання не з'явилася. Про місце, день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності, як і заперечень на позов, до суду не подавала.

Суд знаходить можливим розгляд справи за відсутності Відповідачів та Третьої особи, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що Позивач та її представник не заперечували проти розгляду справи за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши пояснення Позивача та її представника, представника Відповідача № 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що 22 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», що в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 16/РП/39/2008-840 (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 52 000 доларів США 00 центів, строком повернення до 10 січня 2020 року, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 14,49% (а.с. 9-11).

Крім того, судом встановлено, що 22 січня 2008 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», що в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», а також 22 січня 2008 року між ОСОБА_1 Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», що в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», було укладено Договори поруки б/н (далі - Договір поруки № 1 та Договір поруки № 2, відповідно), за умовами яких поручителі поручалися за виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, що витікають із Кредитного договору, в тому числі: повернути до 10 січня 2020 року кредит в сумі 52 000 доларів США; сплатити відсотки за користування кредитним коштами із розрахунку 14,49 % річних (із розрахунку фактичної кількості днів у періоді (28-29-30-31/360)); сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня) (а.с. 12, 13).

Також суд встановив, що 22 січня 2008 року, з метою забезпечення виконання Зобов'язання, що витікає із Кредитного договору, між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», що в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», було укладено Договір іпотеки, посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за р. № 85, предметом іпотеки згідно з яким є квартира АДРЕСА_1 (а.с. 14-17).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

За змістом частин 1 та 2 статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи плату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 31 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено Додатковий договір про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору, згідно з яким, у тому числі, збільшено процентну ставку до 15,69% річних, продовжено кінцевий термін повернення кредиту - 10 січня 2025 року (а.с. 80-83).

Відповідно до пунктів 1.2., 1.4. Договору поруки від 22 січня 2008 року, укладеного ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», що в подальшому було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, щ означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов`язань, вказаних у пункті 1.1. цього Договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника, так і Поручителя разом, так і від кожного окремо. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (а.с. 6-7).

За змістом частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до пункту 22 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Як встановлено судом, Позивач згоди на збільшення розміру відсоткової ставки за Кредитним договором не надавала. З цих підстав просила суд визнати Договір поруки № 2 таким, що припинив свою дію.

Суд критично оцінює та не погоджується із позицією Позивача з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором (а.с. 21).

Згідно рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року у цивільній справі № 755/9668/15-ц, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором та стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на користь держави скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року, суд прийшов до такого висновку з тих підстав, що внесення змін до Кредитного договору, забезпеченою порукою, без згоди поручителя, а саме: укладення між банком та позичальником додаткового договору про внесення змін та доповнень № 1 від 31 липня 2013 року, призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя ОСОБА_1, як наслідок, припинення поруки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов, в цілому, - таким, що не підлягає задоволенню, оскільки судовим рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року у справі № 755/9668/15-ц зобов'язання поруки між Позивачем та Відповідачем № 1 припинено. Спір відсутній, у зв'язку з чим підстав для задоволення позову не вбачається.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 553, 554, 559, 599, 611, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, пункту 22 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», керуючись статями 10, 11, 13, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :