Справа №402/1275/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"29" листопада 2017 р. м.Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючго - судді Бондаренка А.А. ,

при секретарі: Хименку О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ульяновка, Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шамраївської сільської ради Благовіщенського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку кадастровий № :02:000:0332 площею 3,76 га. в межах згідно плану в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2. Позов обґрунтував такими обставинами:

Батько позивача ОСОБА_2 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько мав у власності земельну ділянку № 332 розміром 3,76 га. кадастровий № :02:000:0332, розташовану на території Шамраївської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом серії Р3 № 412033, виданим на підставі розпорядження голови Ульяновської районної державної адміністрації від 29 березня 2002 року № 173-р, та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16 від 06 серпня 2002 року. Вказану земельну ділянку ОСОБА_2 заповів позивачу. На час складання заповіту право на вказану земельну ділянку належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) серія РН № 403154, виданого Ульяновською районною державною адміністрацією 25.12.2001 року. В подальшому на вказану земельну ділянку було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю Р3 № 412033 від 06 серпня 2002 року, кадастровий № :02:000:0332, у якій розмір паю вже становив 3,76 га. Батько позивача помер 28.09.2009 року. Позивач не може успадкувати право власності на вказану земельну ділянку через те, що відповідно до Сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) спадкодавець заповів земельну ділянку площею 3,36 га., а на час відкриття спадщини розмір земельної ділянки відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю становив 3,76 га.

Позивач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Шамраївська сільська рада Ульяновського району повідомлена про місце і час судового засідання, в судове засідання представника не направила. Сільський голова направив до суду лист, у якому вказав, що сільська рада заперечень щодо позовних вимог не має та просить заслухати справу без участі представника.

З досліджених судом письмових доказів судом встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають:

Відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 403154, виданого Ульяновською районною державною адміністрацією 25.12.2001 ОСОБА_2 належть право на земельну частку (пай) розміром 3,36 умовних кадастрових гектарів на території Шамраївської сільської ради (а.с.13- зворот). Відповідно до заповіту від імені ОСОБА_2, посвідченого 05.03.2002 року Йосипівською сільською радою Ульяновського району з р. № 8 ОСОБА_2 заповів право на земельну частку (пай) розміром 3,36 га., яка належала йому на підставі Сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) серія РН № 403154, виданого Ульяновською районною державною адміністрацією 25.12.2001 року сину - ОСОБА_1 (а.с.17). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Р3 № 412033 ОСОБА_2 був власником земельної ділянки № 332 розміром 3,76 га. кадастровий № :02:000:0332 на території Шамраївської сільської ради (а.с.8, зворот). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ПВ -017 від 11.09.2017 року розмір земельної ділянки кадастровий № :02:000:0332 становить 3,7590 га. і вона є власністю ОСОБА_2 (а.с.9-11). Відповідно до свідоцтва про смерть бланк 1-КИ № 304690, ОСОБА_2 помер 28.09.2009 року (а.с.18). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № б/н від 13.09.2017 року державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 у призначений законом термін прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 згідно заповіту, посвідченого 05.03.2002 року Йосипівською сільською радою Ульяновського району з р. № 8. Однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку через невідповідність зазначеного у заповіті майна спадковому майну на час відкриття спадщини а саме розмір земельного паю у заповіті відповідно до Сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) серія РН № 403154 становить 3,36 га., а на час відкриття спадщини відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Р3 № 412033 розмір вказаного паю становить 3,76 га. (а.с.15).

Відповідно до розяснення, наданого в.о. начальником відділу державного кадастрового реєстратора у Благовіщенському районі 02.10.2017 року за № 828/01-14 причиною відмінності розміру земельного паю зазначеного у Сертифікаті на право приватної власності на земельну частку (пай) серія РН № 403154 та у державному акті на право приватної власності на землю Р3 № 412033 є такі обставини: При розпаюванні земель розмір земельних ділянок визначався в умовних кадастрових гектарах з зазначенням їх вартості. Згодом при видачі державних актів на право приватної власності на землю у звязку з різною якістю ґрунтів розмір їх уточнювався для того, щоб співвласники отримували рівнозначні паї. Виходячи з наведеного розяснюється, що у заповіті та у витязі з державного земельного кадастру зазначена одна і та ж земельна ділянка. (а.с.16).

Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми:

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п.1) ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Співставивши дані Сертифікату на право приватної власності на земельну частку (пай) серія РН № 403154, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ПВ -017 від 11.09.2017 року, державного акту на право приватної власності на землю Р3 № 412033, прийнявши до уваги розяснення, надані начальником відділу державного кадастрового реєстратора у Благовіщенському районі суд приходить до висновку, що у заповіті від імені ОСОБА_2, посвідченого 05.03.2002 року Йосипівською сільською радою Ульяновського району з р. № 8 спадкодавець ОСОБА_2 заповів своєму синові ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий № :02:000:0332 площею 3,76 га. в межах згідно плану, що розташована на території Шамраївської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом серії Р3 № 412033. З урахуванням того, що ОСОБА_2 помер 28.09.2009 року, а ОСОБА_1 своєчасно звернувся та прийняв цю спадщину, він має право на успадкування права власності на вказану земельну ділянку. Тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 213-215 ЦПК України, ч.1 ст.328, ст. 1216, ч.1 ст.1225 ЦК України ,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку кадастровий № :02:000:0332 площею 3,76 га. в межах згідно плану, що розташована на території Шамраївської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом серії Р3 № 412033, виданим на підставі розпорядження голови Ульяновської районної державної адміністрації від 29 березня 2002 року № 173-р, та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 16 та належав ОСОБА_2, який помер 28.09.2009 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі і не були присутні при розгляді справи у той же строк з моменту одержання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4