Справа №2-245/10 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

01 грудня 2017 року

Суддя апеляційного суду Житомирської області Павицька Т.М., вирішуючи питання відповідно до вимог ст.297 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22 червня 2010 року,

по цивільній справі за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру та виселення,

в с т а н о в и л а:

22 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 червня 2010 року, яким позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру задоволено. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати зазначене рішення суду, яким вирішено питання про її права та обовязки.

Згідно ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права та обов'язки, суд апеляційної інстанції встановлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав та обов'язків, у зв'язку із ухваленням рішенням, та в залежності від встановленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 22.06.2010 року позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 задоволено. Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_2 із вказаної квартири та знято останнього із реєстраційного обліку.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що вищевказана квартира є обєктом спільної сумісної власності її та відповідача, оскільки була придбана за час перебування у шлюбі з останнім. Проте, належних доказів на підтвердження вказаних обставин не надала, а саме, у матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи належності ? частини вказаної квартири ОСОБА_1 на праві власності. Згідно договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 являється власником квартири №115, що знаходиться у м. Житомирі по вул. Шевченка, 107.

За договором іпотеки від 07.03.2007 року, ОСОБА_2 передав вищевказану квартиру в іпотеку ЗАТ КБ «ПриватБанк».

За таких обставин, суд першої інстанції не міг вирішувати питання про права та обовязки ОСОБА_1 оскаржуваним рішенням, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру №115, що знаходиться у м. Житомирі по вул. Шевченка, 107.

Таким чином, зазначені заявником в апеляційній скарзі доводи відносно того, що вищевказана квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя, не мають правового значення у цій справі, враховуючи предмет і підстави позову, а також характер спірних правовідносин.

На підставі викладеного, у прийняті апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ч.1 ст. 292 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22 червня 2010 року.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя