Справа № 500/6738/16-ц
Провадження № 2/500/1313/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення збитків та заборгованості за договором поруки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення з ФОП ОСОБА_4 збитків, завданих невиконанням змішаного договору поставки-підряду за розпискою від 05.06.2009 року в сумі 1921092, 58 грн.; стягнення з ОСОБА_5 (68600, Одеська область, вул. Горького, 44, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19 В, кв. 85, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованості по договору поруки б/н від 01.12.2016 року в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок та судових витрат, заявою від 05.07.2017 року (т.1, а.с. 140) представник позивача уточнив позовні вимоги в частині позовних вимог до ФОП ОСОБА_4 та просить стягнути з ОСОБА_4 (61072, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19 В, кв. 85, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) збитків, завданих невиконанням змішаного договору поставки-підряду за розпискою від 05.06.2009 року в сумі 1921092 (один мільйон девятсот двадцять одна тисяча девяносто дві) гривні 58 копійок, мотивуючи тим, що між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 було досягнуто домовленість у відповідності до якої ФОП ОСОБА_6 були прийняті на себе договірні зобовязання із здійснення сільськогосподарських робіт по вирощуванню насіння тикви загальною кількістю 200 тон з подальшою поставкою останньої замовнику, на підтвердження цього 05.09.2009 року у присутності свідка було складено розписку за змістом якої ФОП ОСОБА_4 станом на 01.06.2009 року було отримано від ОСОБА_1 72614 доларів США.При цьому, за змістом абзацу 4-го розписки від 05.06.2009 року зазначена сума грошових коштів була визначена сторонами в якості загальної суми передоплати, яку ОСОБА_1 зобовязувався здійснити до 30.05.2009 року, за сільськогосподарську продукцію, що мала бути поставлена ФОП ОСОБА_4Згідно абзацу 1-го, 9-го розписки від 05.06.2009 року, ФОП ОСОБА_4 були прийняті на себе договірні зобовязання з відвантаження на адресу замовника мінімальної партії сільськогосподарської продукції у кількості 40 тон на початок відвантаження.Крім того, абзацами 10-14 розписки від 05.06.2009 року сторонами були врегульовані питання сповіщення виконавцем замовника про свою готовність до відвантаження передбаченої домовленістю сторін продукції.Але, абзацем 8-м розписки від 05.06.2009 року сторонами було зазначено лише про те, що Початок відвантаження продукції є _____день від початку збирання. Інакше кажучи, внаслідок правової необізнаності учасників договірних правовідносин за розпискою від 05.06.2009 року останніми, фактично, не було чітко визначено строку виконання боржником свого обов'язку з відвантаження обумовленої домовленістю сторін продукції. Але, в порушення умов договору, згідно розписки від 05.06.2009року, ОСОБА_4 з незрозумілих підстав прийнятих на себе зобовязань з вирощування сільськогосподарської продукції з подальшою передачею її замовнику до теперішнього часу виконано не було. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, ОСОБА_1 05.12.2016 року було направлено на адресу ОСОБА_4 вимогу про виконання договору, згідно розписки від 05.06.2009 року, але зазначена вимога була залишена ОСОБА_4 без розгляду та задоволення. ОСОБА_1 листом від 20.12.2016 року повідомив боржника про відмову від договору та вимагав повернення переданих ОСОБА_4 за розпискою від 05.06.2009 року грошових коштів. В свою чергу, ОСОБА_4 проігнорував законну вимогу позивача та будь-яких заходів щодо виконання договору, згідно розписки від 05.06.2009 року, не вживав та отриманих від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 72614 доларів США за розпискою замовнику не повернув. Тобто, вказаними обставинами підтверджується факт односторонньої відмови ОСОБА_4 від вчинення будь-яких дій щодо досягнення мети договору, згідно розписки від 05.06.2009 року. Враховуючи вищевикладене, правомірним вбачається висновок про те, що договір поставки сільськогосподарської продукції, яким є розписка від 05.06.2009 року, є розірваним в порядку, передбаченому ст.ст. 651, 665, 849 ЦК України.В свою чергу, у звязку з відмовою ОСОБА_1 від договору поставки сільськогосподарської продукції, яким є розписка від 05.06.2009 року, на теперішній час у ОСОБА_4 існують цивільно-правові зобовязання з повернення замовнику переданої ним суми попередньої оплати у розмірі 72614 доларів США, як збитки, завдані відповідачем невиконанням змішаного договору поставки підряду за розпискою від 05.06.2009 року. Крім цього, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки б/н від 01.12.2016 року, відповідно до умов п. 1.1. якого ОСОБА_5 поручився перед кредитором за виконання грошових зобовязань ФОП ОСОБА_4 (Боржник), перед ОСОБА_1 по договору підряду, яким є видана боржником на імя кредитора розписка від 05.09.2009 року (основний договір) на суму у розмірі 72.614 доларів США. При цьому, згідно п. 2.1 договору поруки б/н від 01.12.2016 року поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань боржником по основному договору, забезпеченого порукою, на суму у розмірі 1000 грн. Так, відповідно до п. 3.1 договору поруки б/н від 01.12.2016 року «Поручитель зобов'язаний на вимогу Кредитора виконати обов'язок, передбачений п. 1.1 цього Договору протягом 7 (семи) робочих днів з дня отримання вимоги від Кредитора шляхом перерахування передбаченої п. 2.1 Договору суми грошових коштів на рахунок Кредитора» Таким чином, у звязку з невиконанням ОСОБА_4 своїх зобовязань по договору поставки сільськогосподарської продукції, яким є розписка від 05.06.2009 року, .ОСОБА_1 звернувся на адресу ОСОБА_5 з вимогою від 19.12.2016 року про виконання ним своїх грошових зобовязань по договору поруки б/н від 01.12.2016 року. Але, ОСОБА_5 при отриманні вищезазначеної вимоги заявив про відсутність намірів щодо її виконання з огляду на незначну суму заборгованості порівняно із зобовязаннями ОСОБА_4 Таким чином, підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість по договору поруки б/н від 01.12.2016 року в сумі 1000 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що відповідно до ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Розпискою момент предявлення вимоги не визначений, але доповненням від 23.04.2012 року підтверджено, що зобовязання по розписці від 05.06.2009 року виконано, було поставлено 113 тонн продукції. Станом на 23 квітня 2012 року позивач знав, що його права порушенні, з позовом звернувся у грудні 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності і заявою від 22.11.2017 року представник ОСОБА_4 просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Позивач з квітня 2012 року до грудня 2016 року ОСОБА_4 ніяких вимог не предявляв, хоча знав де він мешкає. Ніяких підтверджень того, що позивач хотів у досудовому порядку розрішити спір представником позивача не надано. З квітня 2012 року до грудня 2016 р. (4,5 роки) це не розумні строки виконання зобовязання і не відповідає звичаям ділового обороту. Представник позивача просить стягнути з ОСОБА_4 збитки, які завданні змішаним договором поставки-підряду за розпискою від 05.06.2009 року, при цьому, жодним чином в позові саме про збитки мова не йде. В розписці відсутні умови та положення щодо необхідності її забезпечення будь-яким способом, визначеним законодавством, зокрема порукою.

ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав заяву від 03.07.2017 року (т.1., а.с. 138) про розгляд справи без участі відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було досягнуто домовленість у відповідності до якої ОСОБА_4 були прийняті на себе договірні зобовязання із здійснення сільськогосподарських робіт по вирощуванню насіння тикви загальною кількістю 200 тон з подальшою поставки останньої замовнику, на підтвердження цього 05.09.2009 року було складено розписку за змістом якої ОСОБА_4 станом на 01.06.2009 року було отримано від ОСОБА_1 72614 доларів США (т.1., а.с. 153-154).

За змістом абзацу 4-го розписки від 05.06.2009 року зазначена сума грошових коштів в розмірі 72614 доларів США була визначена сторонами в якості загальної суми передоплати, яку ОСОБА_1 зобовязувався здійснити до 30.05.2009 року, за сільськогосподарську продукцію, що мала бути поставлена ОСОБА_4

Відповідно абзацу 1-го, 9-го розписки від 05.06.2009 року, ОСОБА_4 були прийняті на себе договірні зобовязання з відвантаження на адресу ОСОБА_1 мінімальної партії сільськогосподарської продукції у кількості 40 тон на початок відвантаження.

Крім того, абзацами 10-14 розписки від 05.06.2009 року сторонами були врегульовані питання сповіщення виконавцем замовника про свою готовність до відвантаження передбаченої домовленістю сторін продукції.

Згідно абзацу 8-го розписки від 05.06.2009 року сторонами було зазначено, що Початок відвантаження продукції є _____день від початку збирання .

Тобто, учасниками договірних правовідносин за розпискою від 05.06.2009 року не було чітко визначено строку виконання ОСОБА_4 свого обов'язку з відвантаження обумовленої домовленістю сторін продукції.

В судовому засіданні від 22.11.2017 року представник ОСОБА_4 визнав той факт, що ОСОБА_4 було отримано від ОСОБА_1 72614 доларів США.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 05.12.2016 року ОСОБА_1 було направлено на адресу ОСОБА_4 письмову вимогу про виконання договору, згідно розписки від 05.06.2009 року (т.1., а.с. 20), яка була отримана ОСОБА_4 13.12.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1., а.с. 67), але зазначена вимога була залишена ОСОБА_4 без розгляду та задоволення.

ОСОБА_4 прийнятих на себе зобовязань з вирощування сільськогосподарської продукції з подальшою передачею її позивачу виконано не було.

Таким чином, право на звернення до суду виникло у ОСОБА_1 у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, а саме з 21.12.2016 року, до суду позивач звернувся 28.12.2016 року, тобто без пропуску стоку позовної давності, тому заява представника ОСОБА_4 від 22.11.2017 року про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню (т.2., а.с. 1).

ОСОБА_1 листом від 20.12.2016 року повідомив боржника про відмову від договору та вимагав повернення переданих ОСОБА_4 за розпискою від 05.06.2009 року грошових коштів (т.1., а.с. 22), яка була отримана ОСОБА_4 27.12.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1, а.с. 68).

В свою чергу, ОСОБА_4 проігнорував законну вимогу позивача та будь-яких заходів щодо виконання договору, згідно розписки від 05.06.2009 року, не вживав та отриманих від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 72614 доларів США за розпискою позивачу не повернув.

Тобто, вказаними обставинами підтверджується факт односторонньої відмови ОСОБА_4 від вчинення будь-яких дій щодо досягнення мети договору, згідно розписки від 05.06.2009 року.

Посилання представника відповідача на факт поставки ОСОБА_4 113 тонн насіння тикви, на підставі доповнення від 23.04.2012 року до розписки від 05.06.2009 року (т.2., а.с. 3), суд не приймає до уваги в звязку з тим, що представником відповідача не було надано оригіналу цього документа, який до того ж не підписаний самим ОСОБА_4

Крім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт поставки йому ОСОБА_4 113 тонн насіння тикви, на виконання умов розписки від 05.06.2009 року.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно положень ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Враховуючи вищезазначені правові норми, суд вважає, що між сторонами за розпискою від 05.06.2009 року виникли правовідносини в якому сторони, керуючись приписами ст. 627 ЦК України, самостійно визначили межі повноважень кожного з учасників та порядок виконання договору (істотні умови) та зі змісту розписки від 05.06.2009 року можна дійти висновку про те, ще даний договір є змішаним та містить елементи договору поставки та договору підряду в частині виконання робіт боржником.

Згідно зі ст. 629 ЦК України з моменту укладання договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Виходячи із приведеного вище визначення договору поставки, вимог 629 ЦК України, правомірним вбачається висновок про те, що розписка від 05.06.2009р. є консенсуальним договором, тобто зобовязання продавця щодо передачі предмета договору у власність покупця та здійснення інших повязаних з цим дій на користь покупця виникає з моменту підписання договору та повинно бути виконаним продавцем у строк передбачений договором незалежно від виконання покупцем своїх зобовязань по оплаті придбаного товару.

Згідно вимог ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

При цьому, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, у тому числі, в момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар (п. 1 ч. 1 ст. 664 ЦК України).

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування (ч. 1 ст. 664 ЦК України).

Але, як зазначалось вище, в порушення приведених вище вимог чинного законодавства України, умов розписки від 05.06.2009 року ОСОБА_4 не приступав до виконання передбачених договором етапів робіт та, як наслідок, своїх зобовязань з передачі ОСОБА_1 обумовленого договором товару протягом розумного строку не виконав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов'язання врегульовані положеннями ст. 611 ЦК України у відповідності до яких у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Крім того, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків (ч. З ст. 612 ЦК України).

Правові наслідки відмови продавця передати товар, зокрема, врегульовані положеннями ст. 665 ЦК України відповідно до яких у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу або пред'явити продавцеві вимоги відповідно до ст. 620 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Таким чином, відмова ОСОБА_4 від виконання прийнятих на себе зобовязань з передачі обумовленого розпискою від 05.06.2009 року товару, свідчить неможливість такого виконання протягом більш ніж семирічного терміну взагалі, а також невиконання вимоги ОСОБА_1 від 05.12.2016 року протягом передбаченого законом семиденного строку.

Суд вважає, що в звязку з невиконанням ОСОБА_4 протягом значного терміну часу прийнятих на себе зобовязань з поставки товару, передбаченого розпискою від 05.06.2009 року, а також фактичною його відмовою від виконання своїх зобовязань по вказаному договору, суд вважає, що у ОСОБА_1 виникло право відмовитись від договору, що і було зроблено позивачем шляхом направлення ОСОБА_4 листа 20.12.2016 року (т.1., а.с. 22).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Крім того, згідно ч. З ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

В свою чергу, правові наслідки розірвання договору врегульовані положеннями ст. 653 ЦК України відповідно до яких у разі, якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору (ч. 5 ст. 653 ЦК України).

При цьому, під істотним порушенням стороною договору чинним законодавством України розуміється таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 18.09.2013 року, справа № 6-75цс13.

За змістом абзацу 4-го розписки від 05.06.2009 року зазначена сума грошових коштів в розмірі 72614 доларів США, яка була визначена сторонами в якості загальної суми передоплати, яку ОСОБА_7 зобовязувався здійснити до 30.05.2009 року, за сільськогосподарську продукцію, що мала бути поставлена ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір поставки сільськогосподарської продукції, яким є розписка від 05.06.2009 року, є розірваним з порядку, передбаченому ст.ст. 651, 665, 849 ЦК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно вимог ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Тобто, у звязку з відмовою ОСОБА_1 від договору поставки сільськогосподарської продукції, яким є розписка від 05.06.2009 року, на теперішній час у ОСОБА_4 існують цивільно-правові зобовязання з повернення замовнику переданої ним суми передоплати у розмірі 72614 доларів США.

Зміст домовленостей за розпискою від 05.06.2009 року свідчить про факт вчинення її сторонами правочину предметом якого є певна робота і її результат, тобто, вирощування певної кількості сільськогосподарської продукції, що має певні якісні характеристики (абз. 1, 2, 17 розписки).

Так, згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно ч. 2 ст. 837 ЦК України вбачається, що чинним законодавством України під договорами, що укладаються на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові розуміються договори підряду.

Таким чином, суд вважає, що правовідносини між ОСОБА_1 (замовником) та ОСОБА_4 (виконавцем) щодо умов, порядку та строків здійснення останнім за рахунок замовника робіт з вирощування сільськогосподарської продукції з подальшою передачею її замовнику за своєю юридичною природою, крім іншого, також є договором підряду.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, п. 8 ч. 2 зазначеної статті ЦК України в якості одних з способів захисту свого права передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно даних з веб-порталу Міністерства фінансів України курс долара США по відношенню до гривні станом на 28.12.2016 року складав: 26, 6506 грн. (т.1., а.с. 150).

З розрахунку заборгованості ОСОБА_4 по договору поставки сільськогосподарської продукції, яким є розписка від 05.06.2009 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_4 складає: 72614 доларів США х 26, 6506 грн. = 1935206 грн. 67 коп. (т.2, а.с. 151).

При цьому позивач просить стягнути з ОСОБА_4 збитки, завдані невиконанням змішаного договору поставки-підряду за розпискою від 05.06.2009 року в сумі 1921092, 58 грн.

Згідно відомостей з офіційного веб-порталу Міністерства юстиції України, з 27.01.2017 року була припинена діяльність ФОП ОСОБА_4, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців зроблено запис № 5015650 (т.1., а.с. 143).

Таким чином, у звязку з відмовою ОСОБА_1 від договору поставки сільськогосподарської продукції, яким є розписка від 05.06.2009 року, сума здійсненої позивачем передоплати по даному договору в розмірі 72614 доларів США, підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, як збитки, завдані відповідачем невиконанням змішаного договору поставки-підряду за розпискою від 05.06.2009 року в сумі 1921092, 58 грн.

Згідно ст. 546 ЦК України одним з видів забезпечення виконання зобов'язання є порука.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. При цьому, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі (ст. 553 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 (Кредитор) та ОСОБА_5 (Поручитель) було укладено договір поруки б/н від 01.12.2016 року відповідно до умов п. 1.1 якого ОСОБА_5 поручився перед кредитором за виконання грошових зобовязань ФОП ОСОБА_4 (Боржник), перед ОСОБА_1 по договору підряду, яким є видана боржником на імя кредитора розписка від 05.09.2009 року (основний договір) на суму у розмірі 72.614 (сімдесят дві тисячі шістсот чотирнадцять) доларів США (т.1., а.с. 17).

При цьому, згідно п. 2.1 договору поруки б/н від 01.12.2016р. поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань боржником по основному договору, забезпеченого порукою, на суму у розмірі 1.000 (одна тисяча грн.).

Так, відповідно до п. 3.1 договору поруки б/н від 01.12.2016р. Поручитель зобов'язаний на вимогу Кредитора виконати обов'язок, передбачений п. 1.1 цього Договору протягом 7 (семи) робочих днів з дня отримання вимоги від Кредитора шляхом перерахування передбаченої п. 2.1 Договору суми грошових коштів на рахунок Кредитора.

.ОСОБА_1 звернувся на адресу ОСОБА_5 з вимогою від 19.12.2016 року про виконання ним своїх грошових зобовязань по договору поруки б/н від 01.12.2016 року, яку ОСОБА_5 отримав 20.12.2016 року (т.1., а.с. 19).

ОСОБА_5 не було виконано ним своїх грошових зобовязань по договору поруки б/н від 01.12.2016 року.

Таким чином, підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість по договору поруки б/н від 01.12.2016 року в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Квитанцією № 24 від 22.12.2016 року на суму 131, 80 грн. (т.1., а.с. 1), квитанцією № 92 від 26.12.2016 року на суму 131, 80 грн. (т.1., а.с. 2), квитанцією № 112 від 29.12.2016 року на суму 6626, 40 грн. (т.1., а.с. 40) позивачем було сплачено судовій збір на загальну суму 6890 грн.

Суд вважає за необхідне пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 6886 грн. 41 коп. та з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3 грн. 59 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення збитків та заборгованості за договором поруки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (61072, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19 В, кв. 85, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) збитків, завданих невиконанням змішаного договору поставки-підряду за розпискою від 05.06.2009 року в сумі 1921092 (один мільйон девятсот двадцять одна тисяча девяносто дві) гривні 58 копійок та судові витрати в сумі 6886 грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 (68600, Одеська область, вул. Горького, 44, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19 В, кВ. 85, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість по договору поруки б/н від 01.12.2016 року в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок та судові витрати в сумі 3 грн. 59 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8