Справа №591/6671/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Клименко А. Я.
Номер провадження 22-ц/788/215/17 Суддя-доповідач - Семеній Л. І.
УХВАЛА

09 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2016 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2016 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права, просить ухвалу судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження у справі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що задоволення заяви не має наслідком виникнення спору про право.

Заявниця належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явилася.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали судді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у відкритті провадження, суддя виходив з того, що зі змісту поданої заяви вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких не є вичерпним.

Згідно із ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_4 не є біологічним батьком ОСОБА_5, оскільки лише записаний як батько дитини, проте шлюб з ним не укладався, фактично разом як сім'я заявниця з ОСОБА_4 не проживали, участі у вихованні дитини ОСОБА_4 не бере, аліменти не сплачує.

У зв'язку з необхідністю створення повноцінної сім'ї з біологічним батьком дитини або стягнення з нього аліментів на утримання сина, а також необхідності змінити прізвище та по батькові дитини, виникла необхідність встановити факт того, що заінтересована особа не є біологічним батьком дитини заявниці.

При цьому заявниця ставить питання про призначення експертизи для встановлення факту відсутності родинних генетичних зв'язків між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про батьківство, тобто спір про права батьків, які з огляду на зазначене вище є рівними по відношенню до дитини.

Враховуючи положення ст.ст. 125, 126 СК України оспорювання батьківства здійснюється у позовному порядку. При цьому предметом доведення є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною.

Таким чином, суддя прийшов вірного висновку про наявність законних підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, оскільки з поданої ОСОБА_3 заяви в порядку окремого провадження вбачається спір про право.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу судді першої інстанції - без змін, оскільки порушень вимог процесуального закону не виявлено, а доводи заявника апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: