У Х В А Л А

Іменем України

"01" червня 2017 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Масендич В.В. розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання права користування житловою квартирою,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду із позовом до Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання права користування житловою квартирою.

В порядку забезпечення позову представник позивачів подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони Львівській міській раді та Франківській районній адміністрації Львівської міської ради до моменту розгляду справи №465/2437/17 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права на користування квартирою та зобовязання укласти договір житлового найму по суті, приймати будь-які рішення та вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_2, 25.01.1991р.н. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1 та накласти заборону Львівській міській раді та Франківській районній адміністрації Львівської міської ради до моменту розгляду справи №465/2437/17 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права на користування квартирою та зобовязання укласти договір житлового найму по суті приймати будь-які рішення та вчиняти будь-які дії щодо розпорядження квартирою №50 в будинку №8 по вул. Лазаренка в м.Львові, в тому числі, але не виключно, надання вказаної квартири у власність чи у користування будь-яким іншим третім особам, видачі ордеру на вказану квартиру будь-яким іншим особам, укладення з будь-якими іншими третіми особами договору найму (договору житлового найму, договору найму житлового приміщення) на вказану квартиру.

Заяву мотивує тим, що в квітні 2009р. позивачі у звязку із відсутністю місця для проживання з дозволу на той час своїх близьких друзів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вселилися в їх помешкання за адресою: м.Львів, вул. Лазаренка, 8/50. Вказана квартира належить Львівській міській раді, балансоутримувачем якої є ЛКП «Вулецьке». Доказом того, що вказана квартира перебуває у комунальній власності, тобто у власності Львівської міської ради, є лист ЛКП «Вулецьке» від 05.05.2017 року, Рішення Франківського районного суду м.Львова від 15.02.2016 року в справі №465/5574/14-ц, рішення Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2016 року в справі №465/5574/14, ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.11.2016 року, лист ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №1739 від 19.05.2017 року, відповідно до якого право власності на квартиру АДРЕСА_2 не реєструвалось, що у свою чергу свідчить, що вказана квартира перебуває у комунальній власності.

Основним квартиронаймачем цього житла була ОСОБА_4, яка разом із членами сімї проживала у ній. Відтак, з квітня 2009р. по даний час позивачі проживають у зазначеній квартирі, хоча там не є зареєстрованими, і на даний час у позивачів взагалі відсутня реєстрація місця проживання. Угоди про користування вказаною квартирою між позивачами та ОСОБА_4 та членами її сімї не було, оскільки позивачі були повноправними членами їхньої сімї, мали з ними одинакові права та виконували на рівні з ними всі обовязки. Отже, на даний час позивачі набули права користування вказаним житлом, хоча і не є там зареєстрованими. Доказом того, що позивачі тривалий час проживають у вказаній квартирі є, зокрема, квитанції про сплату комунальних послуг, договір щодо надання послуг інтернету укладений на імя ОСОБА_3, письмові пояснення ОСОБА_5, письмові пояснення сусідів мешканців будинку №8 по вул. Лазаренка у м.Львові отримані працівниками поліції, листи з ЛКП «Вулецьке» адресовані позивачам, де їх адреса вказана м.Львів, вул. Лазаренка, 8/50, поштові конверти та поштові рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Представник позивачів зазначає, що на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 15.05.2014р. №348 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 отримали інше помешкання за адресою: м.Львів, вул. Демнянська, 16а/17, в звязку з чим вони, окрім ОСОБА_5, виїхали та знялись з реєстрації з адреси: м.Львів, вул. Лазаренка, 8/50. Проте син ОСОБА_4 ОСОБА_5, який був також зареєстрований у вказаній квартирі та проживав в ній, не бажав переїжджати в нову квартиру. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 15.02.2016 року в справі №465/5574/14-ц відмовлено Франківській районній адміністрації Львівської міської ради у задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення та зобовязання Паспортне відділення (СГІРФО) Франківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області зняти ОСОБА_5 з реєстрації у вказаній квартирі. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2016 року, рішення Франківського районного суду м.Львова від 15.02.2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, виселено ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення, зобовязано сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Франківського районного відділу Львівського міського управління МВС України у Львівській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_5 за адресою: м.Львів, вул. Лазаренка, 8/50. Вказане рішення Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2016 року залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.11.2016 року. Відтак, на даний час відкрито виконавче провадження та тривають виконавчі дії з виселення ОСОБА_5 з даного помешкання. Представник позивачів наголошує, що позивачі не були сторонами у вищевказаній цивільній справі, а відтак не вирішувались їх права та обовязки, зокрема не вирішувалось питання про їх виселення з квартири АДРЕСА_2. У виконавчому провадженні ВП №53360007 за виконавчим листом №465/5574/14, яке перебуває у провадженні Франківського ВДВС м.Львова, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не являються сторонами, зокрема не являються боржниками які зобовязані вчинити певні дії, а саме виселитись з вказаної квартири. Відтак, єдиною та законною підставою для виселення позивачів з вказаної квартири може бути виключно судове рішення, що набрало законної сили. І на даний час такого судового рішення немає, тобто жодних підстав для їх виселення немає. Проте, не зважаючи на викладене, 16.05.2017 року у період часу з 10:00 год. до 13:00 год. за адресою: м.Львів, вул. Лазаренка, 8/50 за участю державних виконавців Франківського ВДВС м.Львова, представників Франківської районної адміністрації ЛМР та працівників Національної поліції України відбувались виконавчі дії з примусового виселення ОСОБА_5 з вказаної квартири, в ході яких державні виконавці намагались незаконно без відповідного рішення суду, яке вступило в законну силу, виселити з вказаного помешкання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому провели опис їх речей в квартирі. Вказані виконавчі дії в повному обсязі були зафіксовані на відеореєстратори працівників поліції присутніх під час виконання вказаних виконавчих дії. Представник позивачів зазначає, що доказом того, що ОСОБА_5 виселився з вказаного помешкання і не проживає там, а також доказом того, що все майно, яке знаходиться у вказаній квартирі фактично належить позивачам, які фактично там проживають, є пояснення ОСОБА_5, письмові пояснення свідків мешканців будинку №8 по вул. Лазаренка у м.Львові - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, отримані працівниками поліції.

Відтак, представник позивачів зазначає, що у звязку із вищевикладеними обставинами існує реальна загроза незаконного виселення позивачів з вказаної квартири, оскільки наступні виконавчі дії щодо виселення ОСОБА_5 заплановані на 02.06.2017р., що вказано в ОСОБА_10 державного виконавця від 16.05.2017 року, при цьому існує загроза того, що під час вказаних запланованих виконавчих діях державні виконавці та представники Франківської районної адміністрації ЛМР знову будуть намагатись виселити з даного помешкання позивачів, які до вказаного виконавчого провадження не мають жодного відношення і щодо яких відсутнє будь-яке рішення суду щодо їх виселення з займаної квартири. Крім цього, представник позивачів зазначає, що позивач ОСОБА_2, 26.04.2017 року звертався із заявами до Франківського відділу ДВС м.Львів та Франківської районної адміністрації Львівської міської ради з проханням припинити будь-які дії щодо виселення мешканців квартири АДРЕСА_1 до розгляду вказаного спору по суті, проте вказані заяви були проігноровані. Відтак, вказане підтверджує реальність існування загрози свавільного виселення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із вказаної квартири ще до моменту розгляду вказаної справи в суді по суті. Просить заяву задоволити.

Вивчивши подані матеріали цивільної справи, матеріали заяви про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.122, 151 ЦПК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вважаю, що мотиви заяви не дають підстави суду вирішити таке питання, оскільки заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях представника позивачів та не підтверджена доказами щодо можливості відповідачами прийняти рішення чи вчинити дії щодо виселення позивачів з вищевказаної квартири, надання вказаної квартири у власність чи у користування третім особам, не наведено реальних підстав загрози виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_4. Крім цього заявлені представником позивачів види забезпечення позову не є співмірними із заявленими вимогами у позові. Відтак, враховуючи вищенаведене, вважаю, що у задоволені заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання права користування житловою квартирою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Масендич В.В.