Справа № 509/3876/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 січня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №45 від 21.01.2006 р. Під час шлюбу народилось двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. В останній час сімейне життя з відповідачем погіршилось, що призвело до остаточного його припинення. Ведення спільного господарства припинено. З метою забезпечення повноцінного розвитку і духовного та фізичного стану дітей. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати, стягнути аліменти.

Позивачка позов підтримала, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище «Редер» та стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3203,00 грн.

В судовому засіданні відповідач позов визнав у частині розірвання шлюбу та надав заперечення проти позову.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 CК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК Українирегулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України.

Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено, що сторони 21 січня 2006 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №45 від 21.01.2006 р.

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями відповіднх свідоцтвх про народження наявними в матеріалах цивільної справи.

Фактично сімейні та шлюбні відносини між сторонами припинені, діти проживають разом з матір'ю. Примирення неможливе, спільне госпоадраство не ведуть.

Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 105,110,112,113,180-184 СК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 21.01.2006 року у міському відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №45.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище «Редер».

Дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, залишити на виховання матері.

Стягнути з ОСОБА_2, 20.12.1980 р.н.ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Сухий Лиман, вул.. Чорноморців, 50, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1777 гривень, але не менш 50% прожиткового мінімуму для осіб даного віку, на користь ОСОБА_1, на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 04 жовтня 2017 року та до повноліття дитини, а саме до 09.05.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_2, 20.12.1980 р.н.ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Сухий Лиман, вул.. Чорноморців, 50, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1426 гривень але не менш 50% прожиткового мінімуму для осіб даного віку, на користь ОСОБА_1, на утримання малолітньої ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6 починаючи з 04 жовтня 2017 року та до повноліття дитини, а саме до 08.02.2031 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у сумі 640 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В.К. Кочко