Провадження№2/522/9428/17
УХВАЛА

25 вересня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про проведення державної реєстрації права власності, суд

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1, яка діє від свого імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ТОВ «Кей-Колект» про визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про проведення державної реєстрації права власності, згідно якої позивач вимагає визнати протиправним та скасувати рішення ПНКМНО ОСОБА_3 індексний номер 14140735 від 07.04.2016 року, яким проведена реєстрація права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також скасувати запис про реєстрацію права власності №14140735 від 07.04.2016 року.

Одночасно позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом:

-заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії спрямовані на виселення/вселення будь-яких осіб з/до квартири АДРЕСА_2 до набрання законної сили рішення суду по вказаній цивільній справі;

-заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо проникнення до квартири АДРЕСА_2 до набрання законної сили рішення суду по вказаній справі;

-Заборонити ТОВ «Кей-Колект» відчужувати та/чи/або обтяжувати у будь-який спосіб нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_3 до набрання законної сили рішення суду по вказаній справі;

-Заборонити усім державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підпорядковуються Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно індексний номер 01, а саме: АДРЕСА_4;

-заборонити відділам (секторам) Державної міграційної служби України знімати з реєстрації постійного місця проживання в квартирі №21, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Разумовська, 42, ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

-накласти арешт на квартиру АДРЕСА_5.

В обґрунтування вимог заяви представник позивача вказує, що відповідач намагається продати квартиру третім особам та для цього декілька разів просив впустити експерта з оцінки нерухомого майна. Примсове проникнення, вселення та виселення будь-яких осіб в квартиру порушує її житлові права та членів її родини, які мешкають в квартирі. У цьому випадку у разі ухвалення рішення про задоволення позову існує загроза ускладнення виконання рішення суду, к звязку з тим, що квартира може бути вибути із їх володіння поза їх волею чим буде порушено принцип непорушності права власності.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву представника позивача про забезпечення позову, суд виходить з того, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду справи, суд може забезпечити позов наприклад, накласти арешт на майно, заборонити вчиняти певні дії, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на квартиру №321 що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Разумовська, 42. В іншій частині задоволення заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту охоплює здійснення будь-яких інших дій щодо спірної квартири.

Керуючись ст..ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру №21, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Разумовська, 42.

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Черняховського, 6) та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Н.А. Ільченко

25.09.2017