У Х В А Л А

31 січня 2017 року суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області Пронін С.Г. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецький експертно-технічний центр держпраці» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

30.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Донецький експертно-технічний центр держпраці» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Однак позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а тому не може бути прийнята у провадження без усунення недоліків.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким вносяться зміни до Закону України «Про судовий збір», та було зменшено категорію пільг із трудових правовідносин до позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачем ОСОБА_1 подано позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у якому він просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 62000,52 грн.

Отже, висунута позивачем вимога щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, що за своєю суттю не відноситься до заробітної плати, а також не є іншою вимогою, яка діючим законодавством звільнена від сплати судового збору, тому повинна бути оплачена судовим збором.

Позивачем надано клопотання про звільнення від сплати судового збору, однак суд вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Крім того, суд не вбачає й інших підстав, передбачених Законом України «Про судовий збір», за якими судовий збір взагалі не справляється, або позивач міг бути звільнений від сплати судового збору.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подачу позовної заяви, що містить вимоги майнового характеру та надати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись вимогами ст.ст. 119-121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецький експертно-технічний центр держпраці» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків терміном пять днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_2