Ухвала

іменем україни

30 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3 про стягнення суми судового збору,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3 про стягнення суми судового збору.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня

2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом

ОСОБА_2 до судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3 про стягнення суми судового збору на підставі положень п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції,

ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі положень

п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судами встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_2 до суду стало постановлення суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3 ухвали про відмову

ОСОБА_2 у задоволенні заяви про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до начальника Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про стягнення процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій ц статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості (п. 66 Рекомендацій СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі положень п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, оскільки встановили, що предметом позовних вимог ОСОБА_2 є судове рішення, а оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3 про стягнення суми судового збору, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І.Євтушенко