У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 січня 2017року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоКоротуна В.М., суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - служба у справах дітей Жовтневої районної у м. Кривому Розі ради, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні батька з дитиною та визначення її місця проживання з матір'ю, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року, в с т а н о в и л а: У січні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 05 вересня 2009 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб, від якого мають доньку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2015 року шлюб між ними розірвано, після чого донька залишилася проживати з відповідачкою. Вказував, що фактично шлюбні відносини припинилися у 2012 року, коли відповідачка разом з донькою стала проживати у своєї матері, однак він виконував свої батьківські обов'язки щодо участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини. Посилаючись на те, що з червня 2013 року відповідачка перешкоджає йому бачитися з дитиною, у зв'язку з чим він звертався до служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної ради про визначення порядку спілкування з донькою, просив суд визначити порядок спілкування з дитиною 5 днів на тиждень (понеділок, середа, п'ятниця - з 18.00 год. до 21.00 год.; субота, неділя - з 09.00 год. до 13.00 год.; державні свята з 09.00 год. до 13.00 год.) без присутності відповідачки за його фактичним місцем проживання або за його розсудом, а також визначити місце проживання та реєстрації дитини за місцем проживання відповідачки. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року, позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_7 не перешкоджати ОСОБА_6 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено способи участі у спілкуванні ОСОБА_6 з малолітньою донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким чином: - кожного тижня у понеділок, середу та п'ятницю з 17.00 год. до 20.00 год. та у суботу з 09.00 год. до 13.00 год. як за місцем проживання дитини, а саме АДРЕСА_1 у присутності матері ОСОБА_7; - під час зустрічей батьку ОСОБА_6 суворо дотримуватись рекомендацій лікарів; - батькам нести відповідальність за життя та здоров'я дитини, не настроювати її один проти одного. Визначено місце проживання малолітньої дитини разом з матір'ю ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1. У решті позовних вимог - відмовлено. У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить змінити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Судами встановлено, що сторони мають доньку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання між сторонами шлюбу проживає з матір'ю. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконкому Жовтневої районної у місті ради з урахуванням інтересів малолітньої дитини, вважав можливим визначити порядок участі позивача у вихованні дочки, наступним чином: кожного тижня у понеділок, середу та п'ятницю з 17.00 год. до 20.00 год. та у суботу з 09.00 год. до 13.00 год. без присутності матері ( висновок №7/29-2380 від 08 липня 2015 року). Врахувавши, що встановлений порядок участі позивача у вихованні доньки відповідає її інтересам, оскільки регулярні побачення батька з дитиною будуть сприяти налагодженню відносин між ними та забезпечать дотримання розумного та справедливого балансу на участь кожного з батьків у вихованні дитини, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, визначаючи порядок участі позивача у вихованні дитини, дійшов висновку про проведення зустрічей позивача з дочкою в присутності матері з огляду на необхідність дотримання розпорядку дня та дієти відповідно до встановленого діагнозу (реконвалесценція інфекційного монокульоза) із зобов'язанням батьків нести відповідальність за її життя і здоров'я та, зважаючи на рівність прав і обов'язків батьків щодо дитини, правомірно визнав доцільним проводити зустрічі доньки сторін з позивачем за адресою проживання дитини, враховуючи її вік та стан здоров'я. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити. Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий В.М. Коротун Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк