Єдиний унікальний номер 243/7272/17 Номер провадження 22-ц/775/1981/2017
Єдиний унікальний номер 243/7272/17 Головуючий у 1 інстанції Мірошниченко Л.Є.
Номер провадження 22-ц/775/1981/2017 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів Корчистої О.І., Тимченко О.О.,

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено у звязку з відсутністю підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права: суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вона не потребує матеріальної допомоги, оскільки розмір отримуваної нею пенсії перевищує розмір прожиткового мінімуму та не врахував, що вона є інвалідом другої групи, потребує постійного медикаментозного лікування, на яке щомісячно витрачає близько 600 грн., після чого залишається сума вдвічі менша за прожитковий мінімум.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін за таких підстав.

Судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено, що з 27 лютого 1971 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, позивач є інвалідом 2 групи (загальне захворювання), потребує постійного медикаментозного лікування, отримує пенсію за віком в сумі 1428,06 грн., відповідач потребує операційного лікування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримує дохід, який забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, не є платником аліментів, утримання з її пенсії не проводяться, отже її доходи є вищими від прожиткового мінімуму, тому вона не вважається особою, яка потребує матеріальної допомоги.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як зазначено в ст. 303 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

На підставі ч.2-4 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З матеріалів справи вбачається, що єдиний дохід позивача це пенсія за віком, розмір якої забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про те, що позивач не потребує матеріальної допомоги.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вірно оцінив надані позивачем докази, безпідставні.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Згідно ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволення позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Апеляційний суд вважає, що суд правильно оцінив докази, що надані сторонами, та дав їм належну правову оцінку. Підстави для переоцінювання наявних в матеріалах справи доказів відсутні.

За таких підстав суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: