Справа № 496/3094/17
Провадження № 2/496/1719/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.,

при секретарі Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11 лютого 2017 року помер її чоловік. Після його смерті відкрилась спадщина на його майно. Спадкоємцями першої черги на майно є позивач та син спадкодавця. Позивач прийняла спадщину, а син спадкодавця відмовився від спадщину на її користь. Постановою нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку позивачу було відмовлено. Вважає, що має право на спадкування на це майно. У звязку з зазначеним просить задовольнити позов.

Представник позивача у судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні заяви наполягала. (а.с. 90-а).

Представник відповідача, у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти позову. (а.с. 90).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 лютого 2017 року помер ОСОБА_2, про що 16 лютого 2017 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 204, свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 484102. (а.с. 9).

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 5 , що знаходиться в селі Дачне, Біляївського району, Одеської області по вул. Комарова, який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за № 2-160, а також на земельну ділянку, площею 0,089 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:003:0179, розташовану по вул. Комарова, 5, с. Дачне, Біляївського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 917106 від 13.10.2006 року (а.с. 10), легковий автомобіль марки DACIA LOGAN, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, грошовий вклад, якій зберігається в ПАТ КБ «Приватбанк» та 235 іменних простих без документарних акцій ПрАт «ВК «ЮГСТРОЙ».

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 278336, позивач є дружиною померлого ОСОБА_2. (а.с. 8).

У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Третьої одеської державної нотаріальної контори, на підставі якої була відкрита спадкова справа № 279/2017, а ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на її користь. (а.с. 93-94).

Отже, згідно до спадкової справи № 279/2017 позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги.

16 серпня 2017 року мені були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на легковий автомобіль марки DACIA LOGAN, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, грошовий вклад, якій зберігається в ПАТ КБ «Приватбанк» та 235 іменних простих без документарних акцій ПрАт «ВК «ЮГСТРОЙ». (а.с. 28, 31).

Постановою державного нотаріуса Третьої одеської державної контори від 16.08.2017 року у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок і земельну ділянку позивачу було відмовлено , в звязку з тим що житловий будинок не зареєстрований у Відповідних органах реєстрації нерухомого майна, та в документах, що посвідчують право власності на житловий будинок та земельну ділянку, зазначена неіснуюча адреса. Так, в договорі купівлі продажу житлового будинку та в Державному акті на право власності на земельну ділянку адреса обєктів нерухомого майна зазначена: с.Дачне, Біляївського району Одеської області, вулиця Комарова, 5, а в довідці Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1930 від 04.08.2017 року зазначено, що провулок Комарова ніколи не змінювався на вулицю Комарова, юридична адреса згідно по господарській книзі провулок Комарова, 5, село Дачне, Біляївській район. Одеська область. (а.с. 34).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно і уплатити за нього визначену грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, у ОСОБА_2 виникло право власності на житловий будинок з моменту його придбання за договором купівлі-продажу, тобто з 31 липня 2001 року.

Рішенням Дачненської сільської ради № 541-IV від 11 серпня 2005 року про передачу земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 була передана у власність земельна ділянка, площею 0,089 га в селі Дачне, Біляївського району, Одеської області, вул. Комарова, 5. (а.с. 11-13).

13 жовтня 2006 року йому був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 917106, відповідно до якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,089 га, розташованої за адресою: вул. Комарова, 5, с. Дачне, Біляївського району, Одеської області; цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0179. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.516.00528. (а.с. 14-15).

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Згідно з ч. 1 ст. 125 ЗК України в редакції, що діяла на момент видачі ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України в редакції, що діяла на момент видачі ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у ОСОБА_2 виникло право власності на вказану земельну ділянку з моменту отримання ним державного акту на земельну ділянку та його реєстрації, тобто з 13 жовтня 2006 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в п.3.5 розяснив : «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом».

Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України позивача належить право на вказане спадкове майно з моменту відкриття спадщини, тобто з 11.02.2017 року.

Відповідно до п.23 абз. 2,3 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику по справам про спадкування», «Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, що прийняли спадину в порядку, встановленому цивільним законодавством. При наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання право на спадщину судовому розгляду не підлягають. У випадку відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховує позивач.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 5 по провулку Комарова в селі Дачне Біляївського району Одеської області, якій складається з житлового будинку (літ. А), загальною площею 53,3 кв.м та житловою площею 27,3 кв.м та господарських будівель: вбиральня (літ. Г), І-колодязь, 1-2- огорожа в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 11 лютого 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,089 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:003:0179, розташовану по провулку Комарова, 5, село Дачне, Біляївського району Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 11 лютого 2017 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання через канцелярію Біляївського районного суду апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, або з дня отримання його копії.

Суддя Буран В.М.

23 листопада 2017 року