Справа № 600/93/17
Справа № 2/600/253/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гриновець О.Б.

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в смт.Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Золотослобідської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок після смерті спадкодавців за законом,-

в с т а н о в и в:

02.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Золотослобідської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за ним право власності на будинковолодіння, а саме на житловий будинок загальною площею 71,8 кв.м., літню кухню площею 29,5 кв.м., сарай площею 12,5 кв.м., сарай площею 46,4 кв.м., гараж площею 42,9 кв.м., огорожу 11,0 кв.м., ворота 4,2 кв.м., що знаходиться в с.Золота Слобода по вул.Грушевського 47, Козівського району Тернопільської області після смерті спадкодавців, а саме батька ОСОБА_4, який помер 29.12.1992 року, брата ОСОБА_5, який помер 20.08.2006 року, матері ОСОБА_6, яка померла 11.06.2016 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його батькові ОСОБА_4 належав житловий будинок (колгоспний двір) та складався з 3 членів, а саме: ОСОБА_4, який помер 29.12.1992 року, ОСОБА_6, яка померла 11.06.2016р. та ОСОБА_5, яка померла 20.08.2006 року. Після смерті останніх позивач займався їх похованням та вступив в управління та керування спадковим майном, проте приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу видав йому відмову розяснення щодо оформлення спадкового майна, оскільке таке належить колгоспному двору. На даний час, позивач бажає оформити право власності на спадкове майно, тому просить у судовому порядку визнати його власником житлового будинку у с. Золота Слобода по вул. Грушевського, 47, Козівського району Тернопільської області.

Позивач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте подав до суду відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати за його відсутності (а.с.25).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 19.10.1989 року ОСОБА_4 як голові колгоспного двору видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, що в с.Золота Слобода по вул. Грушевського, 47, Козівського району Тернопільської області. Згідно вказаного свідоцтва колгоспний двір складався з 3-х членів (а.с.10).

Відповідно до виписки з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року, виданої Золотослобідською сільською радою Козівського району Тернопільської області 05.07.2017 року №594, членами колгоспного двору були ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с.11).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, то кожному із них фактично належить 1/3 частина колгоспного двору.

29.12.1992 року помер ОСОБА_4, 20.08.2006 року помер ОСОБА_5 та 11.06.2016 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії I-ИД №103152 від 23.10.2000 року, серії I-ИД №023460 від 30.08.2006 року, серії I-ИД №205453 від 13.06.2016 року (а.с.6-8).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №24981455 від 12.10.2010 та довідки Золотослобідської сільської ради Козівського району Тернопільської області №29 від 11.01.2017 року, ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 (а.с.15).

Відповідно до довідки Золотослобідської сільської ради Козівського району Тернопільської області №68 від 30.01.2017 року, ОСОБА_2 доглядав до дня смерті та займався похованням батьків - ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а також займався похованням брата ОСОБА_5 (а.с.32).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся в Козівську нотаріальну контору для прийняття та оформлення спадкового майна, однак йому надано відмову розяснення щодо оформлення спадкового майна (а.с.20).

Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що позивач прийняв спадщину в належному порядку, а також те, що ніхто не оскаржує його право на спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Грушевського 47 с. Золота Слобода, Козівського району Тернопільської області.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 58, 60, 61, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 71,8 кв.м., літню кухню площею 29,5 кв.м., сарай площею 12,5 кв.м., сарай площею 46,4 кв.м., гараж площею 42,9 кв.м., огорожу площею 11,0 кв.м., ворота площею 4,2 кв.м., що знаходиться в с.Золота Слобода по вул.Грушевського 47, Козівського району Тернопільської області після смерті спадкодавців, а саме батька ОСОБА_4, який помер 29.12.1992 року, брата ОСОБА_5, який помер 20.08.2006 року, матері ОСОБА_6, яка померла 11.06.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець