ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 2/201/3250/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

за участі секретаря судового засідання Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить змінити розмір аліментів визначений за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2011 року (цивільна справа № 2-7493/11) та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1658,75 грн. (одна тисяча шістсот п'ятдесят вісім гривень 75 коп.), але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позову посилається на наступне.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-7493/11 від 24.04.2011 р. вирішено стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? усіх видів заробітку доходів щомісяця, до досягнення ним повноліття. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017, яким внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, на даний час розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2, у розмірі ? від усіх видів заробітку доходів, складає 665 гривень щомісяця на дитину, є значно нижчим ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому розмір стягуваних аліментів необхідно змінити. Наразі, син навчається у школі і потребує певних витрат, а саме забезпечення предметами одягу та взуттям, шкільною формою та формою для фізкультури, придбання навчального приладдя, підручників, книг та ін. У дні шкільних канікул, а особливо влітку, дитина повинна оздоровлюватись. Самостійно забезпечити сина необхідним одягом, взуттям, навчальним приладдям та оплатити його відвідування спортивної секції позивачці досить складно. За період від дати призначення аліментів до цього часу матеріальну допомогу на дитину Відповідач надає лише в межах призначеної судом суми, зараз це складає лише - 665 грн. Позивачка зверталась до Відповідача, повідомляла про свій тяжкий матеріальний стан, про необхідність сплачувати значні для неї грошові кошти для забезпечення гідного життя сина, проте Відповідач проявляє байдужість до дитини. Чи працює офіційно Відповідач чи має тимчасовий заробіток, наразі невідомо, але він є працездатним, інших дітей окрім сина не має, аліментів нікому не платить. Позивачка вважає, що грошові кошти у розмірі 1658,75 грн. щомісяця на дитину, що приблизно становить 1/4 від 6635 грн. (середньої заробітної плати по Дніпропетровському регіону), є законною і справедливою сумою для витрат, які б мав сплачувати на утримання дитини Відповідач.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягає (а.с.10).

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує та вважає за можливе змінити розмір аліментів, які він сплачує на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, однак вважає, що розмір аліментів 1658,75 грн., які просить стягувати в подальшому позивачка є занадто великим, він не взмозі платити такі суми через наявність на утриманні непрацездатних батьків та невеликі статки. Згоден на присудження йому до сплати аліментів на утримання сина у розмірі 930 грн. (а.с.18).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням неявки сторін та подання ними письмових заяв про розгляд справи у їх відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-7493/11 від 24.04.2011 р. вирішено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмір ? усіх видів заробітку доходів щомісяця, до досягнення ним повноліття. На виконання цього рішення 28.04.2011 видано виконавчий лист (а.с.6). 22.05.2012 рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). Згідно довідки про склад сімї №14021 від 24.10.2017, виданої відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Дніпровської міської ради, разом з позивачкою проживають неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9) Відповідно до свідоцтва про народження відповідача, його батьками є: батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 та мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с19), які відповідно до відміток про реєстрацію місця проживання у їх паспортах та паспорті відповідача, проживають разом з ним (а.с.20-23). Відповідно до пенсійних посвідчень, батьки відповідача є пенсіонерами за віком та мають статус «Діти війни», тобто є непрацездатними (а.с.24-25). Відповідно до довідки №5 від 15.11.2017, виданої товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агенство «Академія», відповідач працює на цьому підприємстві водієм та має такі доходи (а.с.26):

ПеріодСукупний дохідУтримання податкиАлімети утриманіСума до виплати
Листопад ' 20161 735,25214,36459,31061,59
Грудень ' 20161 820,00230,88506,71082,42
Січень ' 20173 250,00633,75654,061962,19
Лютий ' 20173 250,00633,75654,061962,19
Березень ' 20172191,00283,24506,71401,06
Квітень ' 20173 250,00633,75654,061962,19
Травень ' 20173 250,00633,75654,061962,19
Червень ' 20173 312,31645,9666,61999,81
Липень ' 20173 312,31645,9666,61999,81
Серпень ' 20173 312,31645,9666,61999,81
Вересень ' 20173 370,00657,15678,212034,64
Жовтень '20173 370,00657,15678,212034,64
Всього35423,186515,487445,1621462,54

Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо врегульовані наступним чином:

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сторони є громадянами України, про що свідчать фотокопії їх паспортних документів (а.с.3-4, 20-21).

У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Верховним Судом України у цивільній справі №6-143цс13 висловлено таку правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

В даному випадку, в обґрунтування позову позивачка посилається на те, що визначений Законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину збільшився, з чим суд погоджується та визнає це обставиною, що має істотне значення для справи.

Так, 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017, яким внесено зміни до ст.182 СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На теперішній час ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з чого випливає, що мінімальний рівень аліментів, гарантований цією нормою закону на час розгляду справи дорівнює 888,50 грн., оскільки відповідно до ст.7 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць (діти віком від 6 до 18 років) складає на час розгляду справи 1777 грн.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1658,75 грн. щомісяця на дитину, що приблизно становить 1/4 від 6635 грн. (середньої заробітної плати по Дніпропетровському регіону), а відповідач згоден на стягнення з нього аліментів у розмірі 930 грн.

Вирішуючи цей спір суд виходить з того, що заробітна плата відповідача з наданої вище довідки за останні два місяці за вересень та жовтень 2017 року складала 3 370,00 грн., з якої, після відрахування податків, залишалося доходу у розмірі 2712,84 грн. та з цієї суми утримувалися аліменти у розмірі 678,21 грн., що дорівнювало ? її частини. Виходячи з цих розрахунків, сума аліментів у твердій грошовій сумі, на яку згоден відповідач 930 грн. дорівнює 34% (більш ніж 1/3 частини) його доходу, який залишається після відрахування податків з зарплати, а сума у розмірі 1658,75 грн., яку просить стягнути відповідачка, дорівнює 61% частин його доходу.

В той же час, відповідно ч.1 ст.128 Кодексу Законів про працю України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

За таких обставин, сума стягнення за вимогою, заявленою у даному позові не може перевищувати 50% доходу відповідача, що, виходячи з вищевикладених розрахунків, дорівнює 1356,42 грн.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку слід врахувати, що відповідач має двох непрацездатних батьків, яких він має утримувати в силу положень ч.2 ст.202 СК України, згідно до якої повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Доказів про особливі вади здоровя сторін та їх дитини, суду не надано, також як і не надано доказів про наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна, якихось грошових коштів; стягувачем аліментів не доведені витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням усього вище викладеного, за відсутності у позивача доказів на підтвердження того, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1658,75 грн. щомісячно, часткового визнання відповідачем позову, суд вважає справедливим стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 930 грн., що дорівнює 34% (більш ніж 1/3 частини) його доходу щомісячно.

При цьому, згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 25.10.2017 року, то вони і мають бути присудженими з цього дня.

У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову частково.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 640,00 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.10,11,88, ч.4 ст.174, 209,212,214-215, ч.2 ст. 367 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-184,191,192 Сімейного кодексу України, ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів визначений за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2011 року (цивільна справа № 2-7493/11) про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? усіх видів заробітку доходів щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму у розмірі 930 (девятсот тридцять) гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2017 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави 640,00 грн. в рахунок судового збору.

В частині стягнення аліментів за один місяць допустити негайне виконання рішення суду.

В іншому у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя С.С. Федоріщев