КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 265/5491/17
Провадження №2/319/632/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2017 року смт Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Валігурського Г.Ю.,
при секретарі Костенко А.В.,
без участі осіб, які беруть участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного підприємства «МІГ І С» про розірвання договорів оренди, -
До Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позовом до приватного підприємства «МІГ І С» про розірвання договорів оренди землі від 06.05.2014 року укладених між позивачами як орендодавцями та відповідачем як орендарем.
Ухвалою суду від 25 вересня 2017 року дану справу передано за підсудністю до Куйбишевського районного суду Запорізької області. Ухвалою вказаного суду від 18.10.2017 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.
Позивачі зазначають, що відповідач протягом 2014-2017 років не сплачує орендну плату, у звязку з чим просять суд розірвати вказані вище договори орендної плати.
Представник позивачів подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів, у якій також повідомив, що позовні вимоги ними підтримуються та про відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення.
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
У звязку з цим на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Фактична передача позивачами земельних ділянок підтверджується відповідними актами визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 06.05.2014 та актами прийому-передачі земельної ділянки на підставі договорів оренди від 06.05.2014.
02 жовтня 2014 року здійснено державну реєстрацію прав оренди земельних ділянок, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №92746655, №92748797 та №92751134 від 25.07.2017 (а.с. 7-9).
У пунктах 7 договорів оренди землі від 06.05.2014 сторони погодили, що їх укладено на пять років до 31.12.2019 року.
Пунктами 8 договорів оренди землі від 06.05.2014 сторони встановили, що орендна плата встановлена у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки і становить 2303,42 грн. щороку за загальну площу земельної ділянки і виплачується орендарем у грошовій, натуральній та відробітковій формі.
У пунктах 9, 10 договорів оренди землі від 06.05.2014 сторонами визначені наступні умови.
Номенклатура, кількість та вартість продукції, що надається орендарем орендодавцю у рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді, яка укладається між орендодавцем та орендарем і є додатком до цього договору. Орендна плата вноситься в такі строки: в грошовій один раз на рік, в натуральній з 10 серпня по 20 грудня поточного року.
Орендар має право сплатити орендну плату у натуральній формі за цінами, що не перевищують середніх біржових цін на таку продукцію на момент її передачі, але не нижче собівартості. Розрахунок між сторонами оформляється відповідними документами (актами, квитанціями) і посвідчується підписом сторін.
Одним із зобовязань відповідача передбаченим пунктами 27 договорів оренди землі від 06.05.2014 є своєчасне внесення орендної плати.
Позивачі зазначають, що протягом усього періоду оренди вони не отримують орендної плати.
Згідно зі ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, сторони для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до початку розгляду справи по суті.
Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували обставини здійснення відповідачем розрахунків з позивачами за користування земельними ділянками на підставі укладених між ними договорів оренди землі від 06.05.2014 року.
Більше того, згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 10.11.2017 року позивачам не нараховувались доходи від ПП «МІГ І С» у виді сплати орендних платежів на підставі спірних договорів оренди землі.
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК).
У відповідності д положень частини 1 ст. 15 Закону орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотними умовами договору.
У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.
Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. (ч. 1 ст. 32 Закону).
У договорах оренди землі від 06.05.2014 р. (п. 33) сторони встановили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав встановлених законом.
Таким чином наведеними вище нормами Закону (ст.ст. 15, 31, 32) та положеннями договорів (п.п. 8, 27, 33) оренди землі від 06.05.2014 р. передбачено можливість розірвання цих договорів оренди у разі несплати відповідачем орендних платежів
Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
В постанові Верховного Суду України у справі №6-75цс13 зроблено правовий висновок, що сторона, яка ставить питання про розірвання договору має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склались у сторони, яка вимагає розірвання договору. Вина сторони, що припустилась порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і взагалі для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.
Несплата відповідачем в повному обсязі орендних платежів з моменту укладення договорів оренди землі від 06.05.2014 р. є істотним порушенням договорів оренди та має наслідком їх розірвання за рішенням суду на вимогу орендодавців.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати зі сплати 1920 грн. судового збору покладаються на відповідача.
Щодо відшкодування позивачам витрат на правову допомогу адвоката суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Витрати на правову допомогу адвоката, які оплачені позивачами згідно квитанцій від 04.08.2017 №32/17 та №33/17, становлять по 3200 грн. кожного з позивачів. При визначені суми витрат на правову допомогу адвокат виходив з розрахунку витрат по 5 годин представництва у суді кожного з позивачів.
Суд зваживши на об'єм матеріалів цивільної справи, документів, які були складені адвокатом та час судових засідань, приходить до висновку, що розмір витраченого часу встановлений адвокатом - 5 годин є завищеним і вважає, що він повинен становити 1 годину.
Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Законом України «Про ОСОБА_5 бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати на час виникнення між сторонами правовідносин становив 1600,00 грн.
Граничний розмір правової допомоги, який слід стягнути з відповідача на користь позивачів повинен становити 40 % від 1600 грн. мінімального заробітку х 1 год. = 640 грн. кожному з позивачів. Решта витрат на правову допомогу стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 197, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного підприємства «МІГ І С» про розірвання договорів оренди задовольнити.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю.Валігурський