Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/82/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Кулінка Л. Д.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

26.01.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів - Потапенка В.І., Черненка В.В.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем та визнання права на спадщину за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 вересня 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем та визнання права на спадщину відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_4, підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на викладені в ній обставини, ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 04.11.2014 року, виданого повторно Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції (т. 1 а.с. 26).

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та на земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

До приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 107), яка є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 12.01.1952 року (т. 1 а.с. 115).

Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Сотник Н.Л. № 63/02-31 від 18.04.2015 року ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 відмовлено ( т. 1 а.с. 27-28, 203).

Постанова нотаріуса мотивована тим, що є заведена спадкова справа за заявою про прийняття спадщини спадкоємцем за законом першої черги, дочки спадкодавця - ОСОБА_3. Рішення суду, що набрало законної сили про підтвердження проживання ОСОБА_2 зі спадкоємцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини та документи, підтверджуючі зміну черговості на одержання права на спадкування, передбачені статтею 1256 Цивільного кодексу України, для оформлення спадщини нотаріусу не надані.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено, що позивач проживала з спадкодавцем однією сім'єю і спадкодавець перебувала у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, а тому підстав для зміни черговості прийняття спадщини немає.

Такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та підтверджується матеріалами справи.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України).

За змістом зазначеної статті для одержання права на спадкування у четверту чергу спадкоємців за законом, підлягають доведенню юридичні факти: 1) проживання однією сім'єю зі спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК Українифізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми вимагає доведення позивачем: 1) факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 04.11.2014 року, виданого повторно Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції (т. 1 а.с. 26), після смерті якої відкрилася спадщина на жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями та на земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно матеріалів спадкової справи № 38/2011, заведеної після смерті ОСОБА_9, (т. 1 а.с. 103-213) до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 107).

Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Сотник Н.Л. № 63/02-31 від 18.04.2015 року ( т. 1 а.с. 27-28) ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_9 відмовлено.

Постанова нотаріуса мотивована тим, що не надано рішення суду, що набрало законної сили про підтвердження проживання ОСОБА_2 зі спадкоємцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини та документи, підтверджуючі зміну черговості одержання права на спадкування, передбачені статтею 1256 Цивільного кодексу України.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що на підтвердження факту проживання її однією сім'єю з ОСОБА_9 в період з травня 2005 року до моменту смерті ОСОБА_9, нею, окрім допитаних свідків, надавалися документи: копію домової книги на будинок АДРЕСА_1; копію рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17.02.2014 року; копію амбулаторних карток на її доньок.

Проте зазначені документи не є беззаперечними доказами, що позивач проживала з спадкодавцем саме однією сім'єю і вони були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов'язки. Зазначені документи лише підтверджують факт реєстрації місця проживання позивача за однією адресою з спадкодавцем.

На підтвердження того, що спадкодавець ОСОБА_9 перебувала в безпорадному стані позивач надала копію висновку судово-психіатричної експертизи № 217 від 25.04.2014 року, складений комісією Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», згідно якого ОСОБА_9 на час складання заповіту 08.08.2008 року страждала судинною деменцією з маренням, за своїм психічним станом не могла розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними (т. 1 а.с. 24-25).

В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року судам роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Наданий вищевказаний висновок судово-психіатричної експертизи не дає підстав стверджувати, що ОСОБА_9 за життя перебувала в безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги.

Судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовано всі обставини справи та надано правильну оцінку доказам наданих сторонами та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.І.Мурашко

Судді В.І.Потапенко

В.В.Черненко