АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5371/17 Справа № 201/4683/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ходаківський М.П. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», третя особа - Міністерство освіти і науки України про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії, витрат на проживання в гуртожитку та інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», третя особа - Міністерство освіти і науки України про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії, витрат на проживання в гуртожитку та інфляційних витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2017 року позов ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», третя особа - Міністерство освіти і науки України про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії, витрат на проживання в гуртожитку та інфляційних витрат задоволено частково.

Стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет» (, що знаходиться за адресою: 49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 19) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) недонараховану та невиплачену стипендію за період з 01 вересня 2012 року по червень 2016 року включно з урахуванням інфляційних втрат в розмірі 24 291 (двадцять чотири тисячі двісті дев'яносто одна) гривня 17 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Державний вищий навчальний заклад «Національний гірничий університет» просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є студентом денної форми навчання гірничого факультету державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет».

Відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і «Правил прийому до Національної гірничого університету у 2012 році» ОСОБА_2 було зараховано до університету поза конкурсом.

З вересня 2012 року по червень 2016 року позивачу недонараховувалась та не виплачувалась стипендія.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 1102 гривень, з 1 жовтня - 1118 гривень; «Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень; «Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить - 1218 гривень; «Про державний бюджет України на 2013 рік» становлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень; «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень.

З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Положення «Порядку призначення виплати стипендій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, де передбачено призначення стипендії учням які за результатами семестрового контролю мають середній бал успішності не нижчий ніж 7 за дванадцятибальною або не нижчий ніж 4 за п'ятибальною шкалою оцінювання, не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до даної постанови, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років.

Аналогічний правовий висновок міститься у ряді постанов Верховного Суду України, а саме у постановах від 01 червня 2016 року № 6-929цс16 та № 6-1044цс16, у постанові від 13 квітня 2016 року по справі № 6-2981цс15 та в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом і цим Законом гарантовано позивачу виплату стипендії, незважаючи на результати успішності.

Таким чином, розмір не нарахованої та невиплаченої стипендії позивачу з урахуванням інфляційних втрат складає 24 291,17 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стипендії відносяться до об'єктів, що підлягають індексації.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Таким чином, враховуючи розрахунок, наданий позивачем загалом інфляційні втрати за недонораховану та не виплачену відповідачем стипендію становить 8 925,57 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення коштів за проживання у гуртожитку в розмірі 4 902,85 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 910,48 грн., суд першої інстанції також прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що посилання позивача на ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в цій частині є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказана норма регулює обов'язок університету з надання місць у гуртожитках на час навчання, що фактично було виконано відповідачем.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що позивач взагалі не звертався до відповідача про виплату йому стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, а відповідач за власною ініціативою не має законних підстав для нарахування відповідної стипендії, колегія судді ставиться критично, оскільки відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича