Справа № 569/8231/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості витрат за житлово-комунальні послуги в розмірі 3 613 грн. 56 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторонам на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі вона не зареєстрована та не проживає, натомість відповідач періодично проживає та користується комунальними послугами, зберігає в квартирі особисті речі, однак не сплачує комунальні послуги за теплопостачання понад 4 роки. З метою недопущення виникнення заборгованості по сплаті комунальних послуг вона змушена сама оплачувати виставлені рахунки за опалення та витрати на утримання будинку. Таким чином, оскільки нею в період з травня 2014 року одноосібно сплачувалися кошти на утримання будинку та теплопостачання квартири, яка перебуває у спільній частковій власності з відповідачем, з останньої підлягає до стягнення половина сплачених нею коштів за житлово-комунальні послуги.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засідання заперечив проти задоволення позову, оскільки між сторонами існувала усна домовленість про спільну оплату житлово-комунальних послуг. Зокрема, сторони домовилися, що за послуги з теплопостачання платить позивач, а інші послуги оплачує відповідач. Крім того, частина квитанцій, яка була додана до позовної заяви, була оплачена відповідачем, і йому не відомо яким чином вони опинилися у позивача. Також, він ставить під сумнів оплату позивачем деяких комунальних послуг, оскільки позивач працює в м. Львові, повний робочий день, і вона не мала можливості постійно приїздити в м. Рівне та оплачувати комунальні послуги.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках сторонам по справі.

Позивач будучи співвласником квартири АДРЕСА_1 сплачувала кошти за житлово-комунальні послуги, в той час як в квартирі не проживала.

Судом встановлено, що між власниками вказаної квартири відсутні договірні відносини щодо володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Жодних доказів того, що між сторонами існували договірні відносини, зокрема домовленість про оплату комунальних послуг, відповідач та її представник суду не надали та судом їх не здобуто.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Статтею 1 цього Закону визначено, що: споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 151 ЖК України визначений обов'язок власника по забезпеченню схоронності житлового будинку (квартири), а саме громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати у порядку прибудинкову територію.

На підставі ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

У зв'язку із викладеним, суд дійшов висновку, що сторони несуть солідарну відповідальність по сплаті житлово-комунальних послуг як власники квартири. У зв'язку із тим, що сплата за послуги з теплопостачання та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з травня 2014 року по травень 2017 року проводилась виключно позивачем, остання має право вимагати половину від сплаченої нею суми від відповідача.

Позивач розрахувала суму сплачених нею коштів і надала суду копії квитанцій по оплаті житлово-комунальних послуг. Перевіривши і дослідивши їх, суд з'ясував, що вони відповідають проведеному позивачем розрахунку та за період з травня 2014 року по травень 2017 року включно з відповідача на користь позивача слід стягнути за комунальні послуги (теплопостачання), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які були надані в квартиру АДРЕСА_1 половину від сплаченої позивачем суми 7 227 грн. 13 коп., яка складає 3 613 грн. 56 коп.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати на сплату судового збору, у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 322, 383, 541, 543, 544 ЦК України, ст. 151 ЖК України, ст.ст. 1, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 половину вартості витрат за житлово-комунальні послуги у розмірі 3 613 (три тисячі шістсот тринадцять) гривень 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 24 листопада 2017 року.

Суддя О.О. Першко