Справа № 443/1203/17 Провадження № 2/443/872/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" листопада 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачів в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільховецької сільської ради Жидачівського району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий, будинок розташований по вул. Сагайдачного, 1, в с. Туради Жидачівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 24 грудня 2007 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, в с. Туради по вул. Чапаєва (тепер Сагайдачного), 1 Жидачівського району Львівської області, належав колгоспному двору, головою якого був її батько ОСОБА_3. Після його смерті ніхто не звертався до нотаріуса з приводу оформлення спадщини. 24 грудня 2007 року померла мати - ОСОБА_2. Після смерті матері вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом лише на земельну частку (пай), а постановою № 582/02-31 від 29.09.2017 року відмовив їй у видачі свідоцтва про праву на спадщину на спадковий житловий будинок, оскільки він є власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла не є його станнім членом. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивачки ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Просить позов задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_5, сільського голови Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та докази в їх сукупності, суд приходить до переконання що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до положень ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.17 ЗУ «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності (із змінами внесеними згідно з Постановою ПВС України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 01 вересня 1987 року, на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів № 267 від 20.08.1987 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в с. Туради по вул. Чапаєва, 1 Жидачівського району Львівської області, належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3.

Згідно довідки № 1734 від 27.09.2017 р., виданої виконкомом Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, господарство в с. Туради по вул. Сагайдачного, 1 Жидачівського району Львівської області відноситься до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3, ОСОБА_2, дружина, ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2 проживала у дворі до дня смерті, 24 грудня 2007 року. Разом з нею проживала її дочка ОСОБА_1. Інших членів немає.

У виконкомі Вільховецької сільської ради заповіт не посвідчувався. Заборони та арешту на майно немає. Після його смерті в шестимісячний термін у володіння спадковим майном вступила ОСОБА_1

Відтак, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, виходячи із рівності часток усіх членів колгоспного двору, кожному із них фактично належала 1/3 частина колгоспного двору.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, помер 20 червня 2003 року, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 305842 від 21 червня 2003 року, виданим виконкомом Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області.

ОСОБА_2, померла 24 грудня 2007 року, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 121402 від 25 грудня 2007 року, виданим Вільховецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6, "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно з п.6 "г" даної постанови, відповідно до ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

Згідно матеріалів спадкової справи № 463/2017 від 25.09.2017 року, відкритої після смерті ОСОБА_2, яка померла 24 грудня 2007 року, ОСОБА_1 являється дочкою померлої ОСОБА_2, та єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, яка прийняла спадщину у вигляді житлового будинку, оскільки факт спільного проживання з померлою стверджено довідкою та реєстрацією ОСОБА_1 державним нотаріусом видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 на земельну частку (пай) в майні ССП "Світанок", розміром 2.34 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Постановою № 582/02-31 від 29.09.2017 року державний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про праву на спадщину на житловий будинок, що розташований по вул.Сагайдачного, 1 в с. Туради Жидачівського району Львівської області, оскільки він є власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла не є його станнім членом.

Згідно Технічного паспорта Стрийського МБТІ від 04 жовтня 2017 р., житловий будинок в с. Туради по вул. Сагайдачного, 1, складається: з житлового будинку А-1, (загальною площею 66.7 кв.м., житловою площею 28.0 кв.м., допоміжною 38.7 кв.м), прибудови а, сходів а1, сараю Б, навісу В, колодязя к, інвентаризаційною вартістю 226 954 грн.

Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по вул. вул. Сагайдачного, 1 в с. Туради Жидачівського району Львівської області є власністю колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла ОСОБА_2, не була останнім членом двору.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивачка являючись єдиною спадкоємицею по закону після смерті матері має право на оформлення своїх спадкових прав, а тому позов слід задоволити та визнати за нею право власності на житловий будинок в с. Туради по вул. Сагайдачного, 1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 24 грудня 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 197, 212,214,215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Туради Жидачівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 24 грудня 2007 року, право власності на житловий будинок загальною площею 66.7 кв.м., житловою площею 28.0 кв.м, розташований по вул.Сагайдачного, №1, в с. Туради Жидачівського району Львівської області, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Жидачівський районний суд Львіввської області.

СУДДЯ І.І. Ціпивко