Справа № 342/1264/17
Провадження № 2/342/800/2017
УХВАЛА

29 листопада 2017 року м.Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить відкрити провадження по справі, постановити рішення, яким встановити за нею ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Належним чином дослідивши подану заяву, приходжу до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявила вимоги про: визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

При цьому позивачем сплачений судовий збір у сумі 640,00 грн.

Крім того, позивач не подала технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок у с. Торговиця, де вказана інвентаризаційна вартість нерухомого майна, іншого документу, який б підтверджував дійсну вартість спірного майна, а саме звіт про оцінку вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, строк дії якої становить не більше шести місяців з дати оцінки не подано, що унеможливлює встановлення правильності ціни позову та порушує вимоги норми п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених ч. 5 ст. 216, ст. 1212 ЦК України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру, що також кореспондується з вимогами ст. 80 ЦПК України.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21.08.2014 року "Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства" оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Згідно вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наведені недоліки унеможливлюють визначення правильності сплати судового збору.

За приписами ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.119,121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення права власності на майно - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачеві.

Суддя Федів Л.М.