Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/3251/15-ц

Провадження № 2/185/12/17

10 серпня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Бабій С. О.

при секретарі судового засідання Шмик К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2015 згідно із відбитком штемпеля на конверті поштового відправлення Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовну заяву (з урахуванням уточненого позову від 17.11.2016) позивач посилався на те, що 13 грудня 2013 року відповідач та Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" уклали договір № R7B, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 80000,00 гривень із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, 1,39 % від початкової суми кредиту комісійної винагороди, з кінцевим терміном повернення до 13.12.2018.

У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 07 жовтня 2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 258465,01 грн. (двісті п'ятдесят вісім тисяч чотириста шістдесят п'ять гривень 01 копійка ) в т.ч.: 77179,52 грн - заборгованість за кредитом, 13928,01 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 28912,00 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом, 138445,48 грн - пеня по кредиту, процентам та комісійній винагороді.

Представник позивача клопотав про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві.

Відповідач та його представник клопотав про розгляд справи за їх відсутності, просили зменшити розмір неустойки до 3000,00 грн.

Представник третьої особи клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору позики, оскільки 13 грудня 2013 року останній з Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" уклали кредитний договір № R7B, згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 80000,00 гривень з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 7,50 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, 1,39 % від початкової суми кредиту комісійної винагороди, з кінцевим терміном повернення до 13.12.2018. (а.с. 5-12)

За приписами ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотньої дії в часі.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В порушення взятих на себе зобов'язань ОСОБА_1 перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені кредитним договором) сплачувати належні платежі за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 07.10.2016 становить 258465,01 грн. (двісті п'ятдесят вісім тисяч чотириста шістдесят п'ять гривень 01 копійка ) в т.ч.: 77179,52 грн - заборгованість за кредитом, 13928,01 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 28912,00 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом, 138445,48 грн - пеня по кредиту, процентам та комісійній винагороді. (а.с. 129-131)

Відповідачем та його представником заявлено про зменшення розміру неустойки до 3000,00 грн.

Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Враховуючи, що відповідач заявив клопотання про зменшення розміру неустойки, має трьох неповнолітніх дітей, розмір неустойки значно перевищує розмір основного зобовязання, що складається з тіла кредиту та процентів за його користування, суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру пені до суми розміру тіла кредиту та розміру процентів за користування грошима.

Згідно із розрахунком суми заборгованості станом на 07.10.2016 сума заборгованості складається з: боргу за кредитом 77179,52 грн в т.ч.: поточна заборгованість 39717,44 грн, заборгованість прострочена - 31468,72 грн, інфляційні втрати 5757,59 грн, три відсотки річних 235,77 грн; борг за процентами 13928,01 грн в т.ч.: сума простроченої заборгованості за відсотками 11122,60 грн, три відсотки річних 358,89 грн, інфляційні витрати - 2082,10 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 364,42 грн, заборгованість за комісією 28912,00 грн в т.ч.: прострочена комісія - 27800,00 грн, поточна заборгованість по комісії 1112,00 грн, пеня, нарахована з несвоєчасною сплатою процентів, щомісячної комісії та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочки 138445,48 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що до основного виду зобовязання за кредитним договором відносяться тіло кредиту та проценти за користування кредитом, суд доходить висновку, що справедливим розміром пені є (тіло кредиту -71186,16 грн+ проценти - 11487,02грн) 82673,18 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти, сплатити комісію та пені у сумі 202692,71 грн. (двісті дві тисячі шістсот девяносто дві гривні 71 копійка ).

Керуючись ст.ст. 3,12, 256,257, 264, 267, 509, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" заборгованість за кредитним договором № R7B від 13 грудня 2013 року у сумі 202692,71 грн. (двісті дві тисячі шістсот девяносто дві гривні 71 копійка ) в т.ч.: 77179,52 грн - заборгованість за кредитом, 13928,01 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 28912,00 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом, 82673,18 грн - пеня по кредиту, процентам та комісійній винагороді.

В інішій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" судові витрати по справі у сумі 2026,93грн (дві тисячі двадцять шість гривень 93 копійки).

В іншій частині судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій