АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1603/16-ц Номер провадження 22-ц/786/184/17Головуючий у 1-й інстанції Солоха О. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Лобова О.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 28 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, прохаючи стягнути з останнього аліменти на її утримання в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що вона перебувала із відповідачем у «цивільному шлюбі», в тому розумінні, що шлюб між ними зареєстрований не був. Мають спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із нею і саме вона займається її вихованням та утриманням. Вказала, що вона знахододиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, самостійно забезпечувати себе та дитину їй дуже важко, а відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання.

Заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 28 листопада 2016 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив із того, що позивачка не надала на підтвердження обставин викладених у позові, ні свідоцтва про укладення між сторонами шлюбу, ні рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржено позивачкою ОСОБА_2, яка посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прохала його скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що нею до суду першої інстанції було надано докази того, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказала, що суд у такому ж складі, 28.11.2016 року в іншому провадженні про розірвання шлюбу встановив, що сторони, тобто вона з відповідачем, перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Також апелянт вказала, що попри відсутність державної реєстрації шлюбу між нею та відповідачем, вона має право на отримання від останнього аліментів у відповідності до норми ч.2 ст. 91 СК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити частвово, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

За змістом п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 червня 2015 року, виданим ВДРАЦС РС Комсомольського МУЮ у Полтавській області (а.с. 2).

Згідно з наказом від 12.08.2015 року за №9-о, ОСОБА_2 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26 серпня 2015 року по 13 червня 2018 року (а.с. 26).

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 28 листопада 2016 року, справа № 534/1602/16-ц, яке було долучено апелянтом до матеріалів справи, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму, щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с. 37).

Отже, судом встановлено, що сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в розмірі 1/4 частини до досягнення дитиною повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що сторони у шлюбі не перебували, факту спільного проживання сторонами рішенням суду не встановлено, а тому положення ст.84 СК України не поширюються на дані правовідносини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 84 та ст. ст. 86, 88 цього Кодексу.

Згідно з нормою ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до норми ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Зі змісту вищевказаних норм вбачається, що право на утримання у позивача виникло у зв'язку з тим, що вона є матір'ю їх спільної з відповідачем дитини, незалежно від обставин перебування сторін в зареєстрованому шлюбі.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-891цс15.

З огляду на вищевикладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини справи, майновий стан відповідача, ту обставину, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до норми ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід Держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 484 грн. 66 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 28 листопада 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 віку трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід Держави судовий збір в сумі 484 грн. 66 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: Л.М. Хіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

О.А. Лобов

З оригіналом згідно: Л.М. Хіль