Справа № 426/9576/17
РІШЕННЯ

іменем України

28 серпня 2017 року Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в залі суду міста Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.

В позовній заяві позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя її син ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_4 набув право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 а також на 1/4 частку земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,100 га, кадастровий номер: НОМЕР_1. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки від 10.05.2017 року, виданого відділом Держземкадастру у Сватівському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, вартість земельної ділянки складає 380623,84 грн., а тому відповідно вартість 1 / 4 частки даної земельної ділянки складає 95155,56 грн.

Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 18.07.2012 року Сватівською міською радою та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01999.

Після смерті її сина ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді 1/4 часток вищезазначених будинку та земельної ділянки, та вона, як мати, є його спадкоємцем першої черги за законом. Окрім неї, спадкоємцем п'ятої за законом після смерті її сина є рідний брат померлого чоловіка ОСОБА_4 - ОСОБА_2, який у встановлений законом строк спадщину не прийняв та який не претендує на свою частку у складі спадщини після смерті ОСОБА_3

Вона прийняла спадщину у встановлений законом строк та 11.11.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого сина, яка складається з 1 / 4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, яке посвідчене державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори. Спадщину на 1 / 4 частки вказаної земельної ділянки на той час вона не оформлювала у зв'язку з відсутністю всіх необхідних документів та у подальшому у зв'язку з проведенням бойових дій на території Донецької та Луганської областей.

При першій можливості в 2017 році позивач звернулася до державного нотаріуса П'ятої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину

за законом на земельну ділянку, та надала нотаріусу всі наявні документи. 04.04.2017 року постановою державного нотаріуса п'ятої Донецької державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно у вигляді 1 / 4 частки вказаної земельної ділянки у зв'язку з тим, що спадкова справа знаходиться на непідконтрольній українській владі території у приміщенні П'ятої донецької державної нотаріальної контори у м. Донецьку.

Згідно відповіді Донецького обласного державного нотаріального архіву від 08.04.2017 року № 205/01-12, документи П'ятої донецької державної нотаріальної контори за 2002-2014 роки на зберігання в архів не передавалися.

У зв'язку з неможливістю оформлення спадщини у інший спосіб, їй було запропоновано звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання позивач не з'явилася, в своїй заяві просила провести попередній розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в попереднє судове засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, просить задовольнити позов ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с. 9,8). За життя ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_4 набув право власності на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 а також на 1/4 частку земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,100 га, кадастровий номер: НОМЕР_1. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки від 10.05.2017 року, виданого відділом Держземкадастру у Сватівському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, вартість земельної ділянки складає 380623,84 грн., а тому відповідно вартість 1 /4 частки даної земельної ділянки складає 95155,56 грн. (а.с.23-24).

Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 18.07.2012 року Сватівською міською радою та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01999 (а.с.19-20).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді 1/4 часток вищезазначених будинку та земельної ділянки, позивач ОСОБА_1, як мати, є спадкоємцем першої черги за законом. Окрім неї, спадкоємцем п'ятої за законом після смерті ОСОБА_3, є рідний брат померлого чоловіка позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, який у встановлений законом строк спадщину не прийняв та який не претендує на свою частку у складі спадщини після смерті ОСОБА_3, про що він зазначив в своїй заяві.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину у встановлений законом строк та 11.11.2013 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого сина, яка складається з ? частини житлового будинку АДРЕСА_1, яке посвідчене державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори. Спадщину на 1 / 4 частки вказаної земельної ділянки на той час вона не оформлювала у зв'язку з відсутністю всіх необхідних документів та у подальшому у зв'язку з проведенням бойових дій на території Донецької та Луганської областей.

При першій можливості в 2017 році позивач звернулася до державного нотаріуса П'ятої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, та надала нотаріусу всі наявні документи. 04.04.2017 року постановою державного нотаріуса п'ятої Донецької державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно у вигляді 1 /4 частки вказаної

земельної ділянки у зв'язку з тим, що спадкова справа знаходиться на непідконтрольнійукраїнській владі території у приміщенні П'ятої донецької державної нотаріальної контори у м. Донецьку (а.с. 27-28).

Згідно відповіді Донецького обласного державного нотаріального архіву від 08.04.2017 року № 205/01-12, документи П'ятої донецької державної нотаріальної контори за 2002-2014 роки на зберігання в архів не передавалися(а.с.29).

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до вимог п.1ч.2ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Крім того, статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( (спадкоємців). До складу спадщини , відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.2ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст..ст.1216-1265 ЦК України.

Відповідно до положень ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право установчих документів.

Згідно положень п. «г» ч.1ст.81 Земельного Кодексу України, яким передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельну ділянку у порядку спадкування, позивач ОСОБА_1 має право на набуття права власності на вказану земельну ділянку у порядку спадкування.

Відповідно до ст.. 152 ЗК України, держава забезпечує рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги на спадкове майно після смерті свого сина ОСОБА_3, в інший спосіб реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого сина вона не може, тому на підставі ст.ст.392,1217,1261 ЦК України, ст..81 ЗК України, за позивачем слід визнати право приватної

власності на 1 / 4 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, так як факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, а також підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, оскільки відповідач ОСОБА_2 позов визнав, претензій до позивача не має. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного і ст.ст. 392,1217,1261 ЦК України, ст.81 ЗК України,

ст.ст. 10, 11, 60, 80, 209, 212-215 ЦПК України , суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності на 1 / 4 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка