АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/604/18 Справа № 175/2048/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Дніпро

05 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву

Публічного акціонерного товариства

"ОСОБА_2 Дніпро" про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні апеляційного суду Дніпропетровської області перебуває справа за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро» та Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалами судді від 21 серпня 2017 року та 18 жовтня 2017 року було відкрито апеляційне провадження за даною скаргою та ухвалами від 28 серпня 2017 року та 18 жовтня 2017 року справу призначено до розгляду /а.с.107, 108, 135, 136/.

Під час апеляційного розгляду скарги на рішення суду від 03 липня 2017 року до суду надійшла заява представника Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Дніпро» про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_4, а саме на квартиру № 96 у 3 корпусі по вул. Набережна Перемоги 134 м.Дніпро та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт Ювілейне вулиця Коралова земельна ділянка 11.

В обґрунтування заяви, представник банку зазначає, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2014 року з ОСОБА_4 солідарно з іншими боржниками стягнуто на користь ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 050608-КЛН-1 від 05 червня 2008 року у розмірі 10 858 822, 24 долара США. В ході виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем накладено арешт на майно ОСОБА_4, а саме на вищевказану квартиру та земельну ділянку. Дане нерухоме майно тричі було вставлено на продаж Державним підприємством «СЕТАМ» шляхом проведення електронних торгів, проте торги не відбулись. 14 липня 2017 року державний виконавець виніс постанову про передачу майна стягувачу ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» в рахунок погашення заборгованості, у звязку з тим, що торги не відбулись. Зважаючи на вказані обставини та значну заборгованість боржника перед кредитором банк просить накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_4І,, посилаючись що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки існує загроза відчуження даного майна на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_3 є звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості на предмет іпотеки за договором від 20 листопада 2013 року, яке складається з нерухомого майна земельної ділянки, загальною площею 0,06 га, кадастровий номер №:02:001:0012, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер 14, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт Ювілейне вулиця Коралова земельна ділянка 11; квартири, загальної площею 64,6 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м., реєстраційний номер 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2014 року солідарно стягнуто з ТОВ «Веста-Пласт» та ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» заборгованість за кредитним договором №050608-КНЛ-1 від 05 червня 2008 року у розмірі 10 858 822, 24 доларів США /а.с.82-88/.

27 травня 2014 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення, в ході якого 14 липня 2017 року спірне нерухоме майно (земельна ділянка та квартира) було передано стягувагу в рахунок погашення заборгованості, що підтверджується актами державного виконавця про реалізацію майна боржника №53950871/18 /а.с.68-69, 70-71/.

Постановляючи дану ухвалу суд також виходить з норм Європейського права, зокрема, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ЕТS N 005 (далі - Конвенція) та практики Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір шодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України зазначив, шо засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як неодноразово наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Отже, враховуючи обєктивні обставини справи, які викладені банком в мотивувальній частині заяви про забезпечення позову, та які судом наведені вище, керуючись вищевказаними нормами права, оцінюючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, співмірності таких заходів заявленим вимогам, з метою забезпечення виконання рішення суду, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд, вважає, що клопотання банку підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 0,06 га, кадастровий номер №:02:001:0012, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер 14, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт Ювілейне вулиця Коралова земельна ділянка 11; квартиру, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м., реєстраційний номер 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 151-153, 313 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ПАТ «ОСОБА_2 Дніпро» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки, - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на:

-трикімнатну квартиру, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м., реєстраційний номер 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі свідоцтва на праві власності, серія та номер:4845509, виданого 13 червня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5;

-земельну ділянку, загальною площею 0,06 га, кадастровий номер №:02:001:0012, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер 14, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район (Дніпровський район) смт Ювілейне (селище міського типу Собожанське) вулиця Коралова земельна ділянка 11, що належить на праві власності ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, на підставі свідоцтва на праві власності, серія та номер: САК374165, виданого 18 квітня 2014 року Реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_6