Справа №442/5838/17
Провадження №2/442/2104/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомика А.П.,.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рандерстур» про захист прав споживачів, стягнення коштів, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 1500 євро, що згідно із курсом НБУ становить 39 000 грн. як оплату за ненадані послуги згідно договору про надання послуг з оформлення виїзних документів від 27.12.2016. В обґрунтування позову покликається на те, що 27.12 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг з оформленням виїзних документів. За даним договором ТОВ « Рандерстур» зобовязалось оформити документи для виїзду в країну Чехію, за що ним було оплачено ТОВ «Рандерстур» грошові кошти в сумі 1500 євро, що підтверджується підписаним Додатком №1 до договору (Протокол погодження договірної ціни).

Однак дані послуги не виконанні і товариством не вчиняються жодні дії щодо виконання умов вищевказаного договору, а також у поверненні коштів відмовляють. Неодноразові спроби вирішити в позасудовому порядку питання про повернення сплачених грошових коштів ігнорувались відповідачем, зважаючи на це, він змушений звертатися до суду для врегулювання виниклого конфлікту.

09.02.2017 року він направив лист до товариства про розірвання договору та повернення коштів, відповіді не отримав.

При особистій зустрічі директор товариства повідомила, що повертати кошти вона не буде, незважаючи на те, що з 27.12.2016 року і до лютого 2017 року жодних дій на виконання договору вона не вчинила.

Як стало йому відомо, значно пізніше після укладення договору, діяльність з працевлаштування за кордоном підлягає ліцензуванню, проте у переліку субєктів, які мають таку ліцензію та який є на сайті Мінсоцполітики відсутнє ТОВ «Рандерстур» ( ).

Вважає, що ОСОБА_2 шляхом обману щодо можливості працевлаштувати його у Чехію, не маючи укладеного зовнішньоекономічного договору про надання послуг з посередництва у працевлаштування за кордоном, а відтак не маючи права працевлаштовувати своїх клієнтів, заволоділа його коштами.

Позивач позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у позовній заяві. Позовні вимоги просив задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомляв. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що 27.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Randerstour» в особі директора ОСОБА_3 ( виконавець та ОСОБА_1 (замовник) було укладено договір про надання послуг з оформлення виїзних документів.

За даною угодою замовник доручає, а виконавець переймає на себе зобовязання від імені, за дорученням і за рахунок замовника забезпечити підготовку документів для вїзду замовника в країну Чехія ( п.1.1.). Своєчасно підготувати та отримати документи, необхідні для виїзду замовника до місця потенційної роботи у країну Чехія ( п.1.4.).

Згідно з протоколом погодження договірної ціни, що є Додатком №1 до договору №1 від 27.12.2016 року, сторонами досягнуто згоди розміру ціни в сумі 1500 Євро (п.1.1.) У випадку прострочення виконавцем строку надання послуг понад 60 робочих днів, виконавець зобовязується повернути замовнику 100 відсотків суми внесеної попередньої плати згідно діючого Договору та Протоколу погодження договірної ціни на протязі пяти банківських днів (п. 1.3.) Даний протокол є підставою для проведення взаємних розрахунків між замовником та виконавцем.

09.02.2017 року позивачем надіслано відповідачу вимогу про розірвання вказаного договору та повернення сплачених коштів, яка отримана 17.02.2017 року ( а.с.8,9).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

На підставі зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що замовлені позивачем послуги не були виконанні з вини відповідача, іншого не здобуто в межах розгляду справи.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що матеріальний збиток у розмірі 1500 Євро завданий позивачу з вини відповідача, а відтак завдані збитки позивачу підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Позивач визначив еквівалент суми боргу до національної валюти станом на 08.08.2017 року в сумі 39000 грн. на день звернення із позовною заявою.

У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання за договором не виконав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 1500 Євро, що еквівалентно до курсу національної валюти станом на день звернення до суду в розмірі 39000 грн. (тридцять девять тисяч гривень) підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими та доведеними.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, ст. ст. 509, 525-526, 534, 599,1046-1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рандерстур» («Randerstour») на користь ОСОБА_1 39000 грн. (тридцять девять тисяч гривень) як оплату за ненадані послуги згідно договору про надання послуг з оформлення виїзних документів від 27.12.2016 року.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Рандерстур» («Randerstour») 640 грн. (шістсот сорок гривень) судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Хомик А.П.