Провадження № 6/161/301/17
У Х В А Л А

18 липня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк подання другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України боржника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Другий відділ ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом Луцького міськрайонного суду № 161/15469/14-ц від 20 березня 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» 585 626,65 гривень боргу та 3 654,00 гривень судового збору, з підстав, викладених у поданні.

Представник другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду подання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд подання у його відсутності, просить задовольнити подання.

А тому за таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд, вимог ЦПК України щодо строків розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд проводить розгляд подання у відсутності державного виконавця. Так як неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання. При цьому судом не визнавалася явка державного виконавця до суду обов'язковою, оскільки у суду не виникає необхідності з'ясування обґрунтованості внесеного подання.

Дослідивши письмові матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов'язань боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 377--1 ЦПК суд зобов'язаний негайно розглянути питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України.

Глава 6 ЦПК "Процесуальні строки", ст. 157 ЦПК, якою регулюється питання щодо строків розгляду справ, не містять такого поняття, як "негайний розгляд справи" та не розкривають його значення.

Згідно з "Великим тлумачним словником української мови" прислівник "негайно" означає, що подія відбувається зразу, без затримки, терміново.

Також термін "негайно" вживається і в кримінальному процесі (рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1988 р. у справі "Броуґан та інші проти Сполученого Королівства") - щодо терміна "негайно" суд визнає виправданим строк до 4-х днів (у тлумаченні ст. 5 Конвенції - негайний розгляд).

У ЦПК України не розкрито поняття щодо такого строку вирішення, однак, зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції, подання має бути розглянуте в день його надходження до суду, проте не пізніше наступного дня.

У зв'язку із необхідністю оперативного розгляду подання суб'єкт його внесення може бути повідомлений про час і місце розгляду в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 74 ЦПК.

Судом при розгляді подання встановлено, що на примусовому виконанні у другому відділі ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 52474226 з примусового виконання виконавчого листа № 161/15469/14-ц, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 20 березня 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 в користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» 585 626,65 гривень боргу за кредитним договором № ML-A02/077/2008 від 28 травня 2008 року та 3 654,00 гривень судового збору.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Також судом встановлено, що Другий відділ ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1. Як вбачається із змісту подання, що боржником ОСОБА_1, станом на 17 липня 2017 року борг не сплачено, боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів для його виконання за рахунок належного йому майна і доходів.

Також судом достовірно встановлено, що 18 липня 2017 року представник стягувача у виконавчому провадженні ЄДРВП № 52474226, з примусового виконання виконавчого листа № 161/15469/14-ц, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 20 березня 2015 року ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» подав до суду заяву, із змісту якої вбачається, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за кредитним договором № ML-A02/077/2008 від 28 травня 2008 року у звязку з її погашенням.

Також судом достовірно встановлено, що 05 квітня 2017 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду про врегулювання боргу за кредитним договором № ML-A02/077/2008 від 28 травня 2008 року.

Також судом достовірно встановлено, що відповідно до довідки ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» № 252 від 10 квітня 2017 року, ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість по кредитному договору № ML-A02/077/2008 від 28 травня 2008 року.

Таким чином, станом на 10 квітня 2017 року, в ОСОБА_1 взагалі відсутня заборгованість перед ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML-A02/077/2008 від 28 травня 2008 року в сумі 585 626,65 гривень боргу та 3 654,00 гривень судового збору. Про що має бути достовірно відомо державному виконавцю другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3, який в обґрунтування подання посилався на те, що «станом на 17 липня 2017 року борг не сплачено».

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що станом на 10 квітня 2017 року, в ОСОБА_1 взагалі відсутня заборгованість перед ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № ML-A02/077/2008 від 28 травня 2008 року в сумі 585 626,65 гривень боргу та 3 654,00 гривень судового збору. Про що має бути достовірно відомо державному виконавцю другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3, який в обґрунтування подання посилався на те, що «станом на 17 липня 2017 року борг не сплачено». Таким чином, в боржника взагалі відсутнє зобовязання за рішенням суду. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити другому відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України боржника ОСОБА_1.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко