АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Прокопчук Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Амборській Д.І.,

за участю стягувача - ОСОБА_1,

боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 19 червня 2017 року у справі за поданням головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Євпатової Т.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А :

Головний державний виконавець Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Євпатова Т.Г. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32628 грн. 72 коп. на погашення заборгованості із заробітної плати, з урахуванням зборів та податків на доходи фізичних осіб, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 42628 грн. 72 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року подання задоволено.

ОСОБА_2 обмежено у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до закінчення виконавчого провадження ВП № 53460593, відкритого на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32628 грн. 72 коп. на погашення заборгованості із заробітної плати,з урахуванням зборів та податків на доходи фізичних осіб, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 42628 грн. 72 коп.

Справа № 759/1038/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11670/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Сенько М.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Зобов'язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України застосувати усі відповідні засоби відповідно Закону України «Про державну прикордонну службу України» до виконання ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

ОСОБА_1, заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що на виконанні у Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження ВП № 53460593, відкрите на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32628 грн. 72 коп. на погашення заборгованості із заробітної плати, з урахуванням зборів та податків на доходи фізичних осіб, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 42628 грн. 72 коп.

01 березня 2017 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53460593, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця Святошинський районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10 березня 2017 року накладено арешт, що належить боржнику ОСОБА_2.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, відомості щодо майна, яке належить боржнику, відсутні.

Крім того, згідно з відповідями Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України інформація щодо боржника ОСОБА_2 відсутня.

10 березня 2017року боржнику направлено виклик до державного виконавця для надання пояснень щодо невиконання рішення суду. Доказів про отримання зазначеного виклику матеріали справи не місять.

Згідно з актом державного виконавця від 23 березня 2017 року, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований та не проживає, майна, за вказаною адресою, яке належить боржнику, не виявлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені державним виконавцем обставини вказують на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, що дає підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання рішення суду.

З висновком суду колегія суддів не погоджується враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь- яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця є виправданим лише у випадку, коли державним виконавцем буде доведено з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_2 не є громадянином України, а є громадянином Алжирської Народної Демократичної Республіки, що підтверджується копією паспорта та копією тимчасової посвідки на постійне проживання на території України, а тому його права та обов'язки визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»

Згідно з ч. 3, 4 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», виїзд з України іноземця або особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов'язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. За наявності підстав, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень щодо іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, які відповідно проживають (перебувають) чи зареєстровані на території України або мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими особами, застосовуються положення цього Закону.

У разі невиконання зазначеними в частині першій цієї статті особами рішень державний виконавець звертається до компетентних органів з поданням про заборону в'їзду в Україну чи видворення за межі України таких осіб відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом п. 3 роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі ст. 377-1 ЦПК є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 ухиляється чи своїми діями навмисно намагається вчиняти дії, які дали б змогу йому уникнути виконання зобов'язання, у матеріалах справи відсутні.

Крім того, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем на момент звернення до суду з поданням не доведено, що факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32628 грн. 72 коп. заборгованості по заробітній платі, вже відбувся і об'єктивно підтверджений наявними у матеріалах виконавчого провадження доказами.

В матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_2 рішення суду, яке зобов'язаний виконати останній, відсутні докази отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутні будь-які об'єктивні дані, що підтверджують обізнаність боржника про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що вирішення питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377 ЦПК України та за поданням державного виконавця на підставі п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду, що перебуває на виконанні, а заявник в свою чергу жодних належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду і може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, не надав, - відсутні підстави для обмеження ОСОБА_2 у виїзді за кордон.

Виходячи з наведеного, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що боржник не був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та про проведення виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року.

Суд першої інстанції, не перевіривши належним чином доводи подання, передчасно, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, дійшов висновку про його задоволення.

Оскільки матеріали справи зазначених доказів не містять, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Сам по собі факт відсутності майна у боржника ОСОБА_2, а також факт відсутності відомостей від відповідних організацій про те, що боржник офіційно працює не дає підстав уважати, що останній ухиляється від покладених на нього майнових зобов'язань та підстав для позбавлення конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України.

За таких обставин оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону, а тому у відповідності до положень ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 19 червня 2017 року - скасувати і постановити нову ухвалу наступного змісту.

У задоволенні подання головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Євпатова Т.Г. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: