30 листопада 2017 року
Справа № 489/2505/17
Номер провадження 2/489/1643/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 Вказував, що згідно Рішення апеляційного суду Миколаївської області з відповідача на користь позивача стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 86 068 грн. 40 коп. та судові витрати в розмірі 3 180 грн. 00 коп. В подальшому на підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який позивачем було пред'явлено до виконання до органів ДВС. Проте відповідач до теперішнього часу рішення суду не виконує, борг позивачу не повертає, в зв'язку з чим, на переконання останнього, має сплатити втрати, пов`язані із інфляцією та три відсотки річних .

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати в сумі 66 110 грн. 51 коп., 3 % річних в сумі - 7 533 грн. 89 коп.

В судовому засіданні представник позивача зменшив вимоги, враховуючи частину погашеного боргу та остаточно просив стягнути збитки, завдані інфляцією у розмірі 31 516 грн.20 коп. та три % річних - 3 569 грн.93 коп., усього - 35 086 грн.13 коп.

Відповідач позов не визнав, без обгрунтування.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

07.07.2010 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено Рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено частково. А саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 100 710 грн. 93 коп., компенсацію моральної шкоди в розмірі - 5 000 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору - 1 015 грн. 50 коп., витрати на ІТЗ процесу - 120 грн. 00 коп., витрати на юридичні послуги - 2 000 грн. 00 коп., витрати, пов'язані із забезпеченням процесу - 215 грн. 00 коп., усього - 3 350 грн. 00 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

14.10.2010 р. рішенням апеляційного суду Миколаївської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, вищевказане рішення суду скасовано та ухвалено нове. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовлено. Рішення в частині стягнення матеріальної шкоди та судових витрат змінено, зменшивши стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 100 710 грн. 93 коп. до 86 068 грн. 40 коп. та судових витрат з 3 350 грн. 00 коп. до 3 180 грн. 00 коп. Рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову - залишено без змін.

06.12.2010 р. Ленінським іонним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист по вищевказаній справі.

27.12.2010 р. державним виконавцем Ленінського відділу ДВС було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-215/2010 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

До теперішнього часу рішення суду не виконано.

Згідно наданих позивачем розрахунків вбачається, що невиконанням рішення йому спричинені збитки, завдані інфляцією у розмірі 31 516 грн.20 коп. та три % річних - 3 569 грн.93 коп., усього - 35 086 грн.13 коп.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно із положеннями ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з положень статей 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення грошової суми , яке не виконано, не припиняє зобов'язальних правовідносин і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч.1,2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збитки, завдані інфляцією у розмірі 31 516 грн.20 коп. та три % річних - 3 569 грн.93 коп., усього - 35 086 грн.13 коп .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова