Дата документу 14.08.2017
Справа № 334/2446/17
Провадження № 2-р/334/13/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Дубини Л.А.,

при секретарі Манюхіні О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву представника Запорізької міської ради ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 26 червня 2017 року у цивільній справі за позовом Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області в інтересах Запорізької міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Запорізької міської ради ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просить роз'яснити рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 26 червня 2017 року у цивільній справі за позовом Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області в інтересах Запорізької міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності.

Відповідно до вказаного рішення визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 11 лютого 2014 року, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 39,77 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., вартістю 247790 грн. та передано її у власність територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 206, 69105, ).

На цей час виникла необхідність з метою реалізації свого права Запорізькій міській раді у реєстрації вказаної квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В звязку із викладеним просять розяснити вказане рішення.

В судове засідання сторони не з`явилися, проте у відповідності до ч. 3 ст. 221 ЦПК України заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів, неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву про роз'яснення рішення суду, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 26 червня 2017 року визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 11 лютого 2014 року, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 39,77 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., вартістю 247790 грн. та передано її у власність територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 206, 69105, ).

Зазначене рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось і набрало чинності.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду»

Ч. 1 ст. 14 ЦПК України закріпила «Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами».

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України N14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» закріплено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Нормами ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Як вбачається із поданої заяви про роз'яснення рішення суду є необхідність роз'яснити резолютивної частини рішення суду в питанні щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 39,77 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., вартістю 247790 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, з моменту набрання рішенням законної сили спадщина переходить у власність територіальної громади. Право власності, що виникає на підставі даного рішення суду, підлягає державній реєстрації, відповідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника Запорізької міської ради ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 26 червня 2017 року у цивільній справі за позовом Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області в інтересах Запорізької міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності.

Розяснити абзац 5 резолютивної частини рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 26 червня 2017 року у цивільній справі за позовом Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області в інтересах Запорізької міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, наступним чином:

Визнати відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 11 лютого 2014 року, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 39,77 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., вартістю 247790 грн. та передати її у власність територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, 206, 69105, ).

Право власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 підлягає державній реєстрації, відповідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Гнатюк