Справа № 489/6179/16-ц
Номер провадження 2/489/1130/17
РІШЕННЯ
Іменем України
28 серпня 2017 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Тихонової Н.С.,
секретаря - Бреженюк Н.С.,
представника позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 22.11.2016 р. по вул. 5 Лінія біля будинку № 27 в м. Миколаєві сталась дорожньо-транспортна пригода за його участю та участю відповідача. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, винним у скоєнні ДТП було визнано відповідача ОСОБА_2 Внаслідок вказаної ДТП позивачу було завдано майнової шкоди в розмірі 34 438 грн. 33 коп., проте до теперішнього часу вона позивачу не відшкодована. Разом з тим позивач вказує, що він зазнав і моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 4 000 грн. 00 коп.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 34 438 грн. 33 коп., компенсацію моральної шкоди в розмірі 4 000 грн. 00 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2 700 гр. 00 коп.
Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позов не визнали через недоведеність вказаних до стягнення сум.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
22.11.2016 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Kia Cepato, д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу «HYUNDAI I 30», д/н НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_4
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_4, було завдано механічних пошкоджень.
Згідно Нарядів-замовлень, які містяться в матеріалах справи, виданих станцією технічного обслуговування «АВТОМИР» вбачається, що загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 38 438 грн. 33 коп. та вказана сума була ним сплачена.
Відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.01.2017 р. відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно вимог ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Не визнавши позов через недоведеність, на думку відповідача, витрат на ремонт, будь-яких доказів на підтвердження своїх тверджень, у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, суду ним надано не було, клопотань щодо призначення експертизи, витребування доказів, незважаючи на роз`яснення судом, не заявлялось.
У суду відсутні підстави вважати, що пошкодження автомобіль позивача зазнав з інших підстав, ніж вказана ДТП, та вартість ремонту складає іншу суму.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення сплаченої ним особисто суми фактичної вартості відновлювального ремонту автомобіля є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, дослідивши всі надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди з відповідача не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази відповідно до вимог ст.ст. 58-59, 61, 212 ЦПК за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач, є підставою для відмови в позові.
Однак позивачем не наведено жодних обґрунтувань щодо завданої йому моральної шкоди, не зазначено характеру та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних ), яких він зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) тощо.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачем дійсно завдано механічних пошкоджень автомобілю позивача та він не спростовує даного факту, проте позивачем не доведено належними доказами завдання йому моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Крім того позивач зазначав, що в звязку зі зверненням до суду із зазначеним позовом він поніс витрати на правову допомогу в розмірі 2 700 грн. 00 коп. оплату послуг адвоката, що підтверджується відповідною квитанцією.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.
На підставі ст. ст.1166,1167,1172 ЦК та ст. ст. 10, 60, 212, 214, ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 38 438 грн. 33 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу 2 700 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Скасувати заходи забезпечення позову, зняти арешт з автомобіля НОМЕР_4, накладений ухвалою Ленінського райсуду м. Миколаєва 18.04.2017 року..
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова