Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/48/16 Головуючий у 1 інстанції: Тучков С.С.
Провадження № 22-ц/778/1837/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Гончар М.С.,

ОСОБА_2,

секретар: Фесенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що сторони 07.02.2008 року уклали кредитний договір №ZPS0GA, згідно якого банк зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 24500 дол. США на термін до 07.02.2023 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами в строк та у порядку, встановлених кредитним договором.

Банк зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Відповідач своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості, у звязку з чим станом на 24.12.2015 року має заборгованість 32921,48 дол. США, яка складається з: 21122,83 дол. США заборгованість за кредитом; 5176,11 дол. США заборгованість по процентам; 157,88 дол. США заборгованість по комісії; 4886,61 дол. США пеня; а також штрафи відповідно до договору: 10,87 дол. США штраф (фіксована частина); 1567,17 дол. США штраф (процентна складова).

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором № ZPS0GA від 07.02.2008 року в розмірі 32921,48 дол. США та судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 21122 доларів США 83 центи заборгованості по несплаченому кредиту, 5176 доларів США 11 центів заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, 157 доларів США 88 центів заборгованості по комісії за користування кредитом, 4886 доларів США 61 цент пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а разом 31343 доларів США 43 центи заборгованості по кредитному договору №ZPS0GA від 07 лютого 2008 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10808,79 грн. витрат по сплаті позивачем судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутої заборгованості за кредитним договором, зменшивши розмір стягнутої заборгованості, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №ZPS0GA, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 20000,00 доларів США на споживчі цілі та у розмірі 4500,00 доларів США для виплати страхових платежів, на строк до 07.02.2023 року, та зобовязався повернути кредит у зазначеній сумі та сплатити відсотки за користування кредитом 1,00% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором (а.с.9-11).

Пунктом 8.1 кредитного договору №ZPS0GA від 07.02.2008 року передбачено, що періодом сплати необхідно вважати період з «7» по «13» число кожного місяця. Щомісячно в період сплати позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 248,50 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості за кредитом, процентами, винагороди, комісії.

Відповідно до п.8.4 кредитного договору №ZPS0GA від 07.02.2008 року при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не виконував умови кредитного договору належним чином.

За наданим банком розрахунком, станом на 24.12.2015 року у ОСОБА_3 виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 32921,48 доларів США, а саме: 21 122,83 доларів США заборгованість по несплаченому кредиту, 5176,11 доларів США заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 157,88 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 4886,61 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 10,87 доларів США штраф (фіксована частина), 1567,17 доларів США штраф (процентна частина) (а.с.4-7, 93-183).

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Судом також встановлено та не спростовано сторонами, що умовами кредитного договору передбачено однаковість підстав застосування штрафу та пені як виду цивільно-правової відповідальності боржника за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань.

Правомірно застосувавши правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка відповідно до положень статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України, суд дійшов висновку про неприпустимість одночасного застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором штрафу та пені та відмовив в задоволенні позову в частині стягнення штрафів: 10,87 доларів США штраф (фіксована частина), 1567,17 доларів США штраф (процентна частина).

Довід апеляційної скарги щодо наявності підстав для застосування ч.3 ст.551 ЦК України та зменшення розміру пені не заслуговує на увагу, оскільки розмір нарахованої банком пені (4886,61 долар США) не перевищує розміру збитків 26 456,82 доларів США.

Довід апеляційної скарги щодо необгрунтованого не застосування судом позовної давності колегія суддів вважає неприйнятним, оскільки, як правильно встановлено судом відповідно до наданого позивачем розрахунку перебіг позовної давності неодноразово переривався вчиненням відповідачем дій, що свідчать про визнання ним боргу, в тому числі останній платіж в лютому 2014 року 280,42 дол. США (при розмірі шомісячного платежу за договором 248,50 доларів США).

Крім того, відповідно до п.5.5 кредитного договору встановлено строк позовної давності 5 років по вимогах про стягненню кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки та штрафів.

Колегія суддів вважає також неприйнятним довід апеляційної скарги з посиланням на порушення ч.ч.2.3 ст.1056-1 ЦК України щодо неправомірної зміни відсоткової ставки в односторонньому порядку, з огляду на те, що зазначені зміни внесено 09.01.2009 року, тоді як договір між сторонами укладений 07.02.2008 року та п.2.3.1 договору передбачена можливість зміни відсоткової ставки шляхом направлення письмового повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем з 2008 року підвищення банком відсоткової ставки не оспорювалось.

Крім того, до письмових пояснень, наданих до апеляційного суду банк надав копію додаткової угоди від 26 квітня 2013 року до кредитного договору №ZPS0GA від 07.02.2008 року за змістом пункту 3 якої сторони узгодили відсоткову ставку в розмірі 1,26 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та графік погашення кредиту ( Додаток №1) (т.2, а.с. 12-15).

Проте, задовольняючі позов в частині стягнення пені в розмірі 4886 доларів США 61 цент, суд не звернув уваги на наступне.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Статтею 5 Декрету передбачено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказану обставину, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі кредитного договору кредитного договору від 07.02.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит в іноземній валюті - доларах США.

Згідно з пунктом 5.2 зазначеного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за його користування та комісій, передбачених договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день платежу.

Крім того, звертаючись до суду з позовом банк просив стягнути заборгованість у розмірі 32921,48 доларів США, що за курсом 22,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.12.2015 року складає 756 864 гривні 73 коп., з яких сума пені 4886, 61 доларів США, що складає еквівалент 112 343 гривні 16 коп. (т.1, а.с. 2-7).

За вказаних обставин, рішення суду згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» пені в розмірі 4886,61 доларів США та стягнення загальної суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 31343 доларів США 43 центи згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України необхідно змінити, стягнувши зОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» пеню в розмірі 112 343 гривні 16 копійок та загальну суму заборгованості в розмірі 720 585 гривень 46 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2017 року у цій справі в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» пені в розмірі 4886,61 доларів США та стягнення загальної суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 31343 доларів США 43 центи змінити.

Стягнути зОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» пеню в розмірі 112 343 гривні 16 копійок та загальну суму заборгованості в розмірі 720 585 гривень 46 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: