Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3213/17 Головуючий у 1-й інстанції: Носик М.А.
Є.У.№ 311/2316/16 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державного підприємства «Запоріжжястандартметрологія» про визнання дій неправомірними, експертизи недійсною, рішень незаконними та стягнення моральної шкоди,

з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово доповнювала і уточнювала. Зазначала, що являється споживачем послуг ПАТ «Запоріжгаз», облік спожитого газу здійснюється лічильником мембранним САМГАЗ G4, заводський номер 4825039, який був установлений 25.08.2015 року. 09 березня 2016 року працівники газопостачальної організації здійснювали перевірку роботи лічильника та виявили ознаки несанкціонованого втручання в його роботу, про що був складений акт №020, лічильник був демонтований та направлений на експертизу.

За висновком експертизи від 16 березня 2016 року цілісність пломб, герметичність не порушені, при перевірці на комп'ютерній установі виявлено, що лічильник не працює під впливом магнітного поля, похибка перевищує допустиму норму.

31.03.2016 р. працівниками оператора ГРМ був складений акт №000018 про порушення споживачем Кодексу газорозподільних систем, яким зафіксовано приховане втручання в роботу лічильника за допомогою магніту, 01.07.2016 р. комісією здійснено розрахунок збитків, завданих втручанням в роботу лічильника, на суму 65 839, 25 грн.

Посилаючись на те, що в роботу лічильника споживач не втручався, Правила надання населенню послуг з газопостачання не порушував, експертне дослідження лічильника не встановило непридатність лічильника до використання і факт використання магнітного впливу на показники спожитого газу, просила суд визнати дії відповідача - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» оператора ГРМ при проведені перевірки лічильника газу 09 березня 2016 року із застосуванням магніту та при складанні актів порушень за №20 від 09 березня 2016 року та №000018 від 31 березня 2016 року та ухилення від встановлення іншого лічильника газу із обмінного фонду неправомірними; визнати акт експертизи №067 від 16 березня 2016 року, складений сервісним центром по повірці лічильників газу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» недійсним та скасувати його; визнати рішення комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про задоволення акту про порушення за №000018 від 31 березня 2016 року та прийняття Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу від 01 липня 2016 року про збитки завданих порушеннями споживача у сумі 65839,25 гривень - незаконними; стягнути солідарно з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаз збут» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 50 000 гривень; судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у сумі 4 000 гривень.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав встановленим порушення позивачем «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою КМУ від 09.12.1999р. №2246 (далі Постанова №2246), а також Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2016р. №2494, що потягло за собою нарахування відповідачем суми за необлікований об'єм природного газу.

Вирішуючи спір про визнання дій відповідачів неправомірними, суд з достатньою повнотою з'ясував обставини справи, дав оцінку доказам за правилами ст.212 ЦПК України і визнав позовні вимоги безпідставними у зв'язку з правомірністю дій відповідачів.

Суд при ухвалені рішення дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 листопада 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Запоріжгаз» особі К.Дніпровського управління експлуатації газового господарства (УЕГГ) укладено договір №8221 надання послуг газопостачання, копія якого є в матеріалах справи (а.с.9-11).

19 серпня 2015 року позивачкою був придбаний лічильник газу мембранний САМГАЗ G4, RS/2001-2 заводський номер 4825039, виготовлений 06 липня 2015 року, який після відповідної повірки в сервісному центрі ПАТ «Запоріжгаз» 25 серпня 2015 року був встановлений в будинку, який належить ОСОБА_3, що підтверджується відповідними відмітками у паспорті лічильника про вхідний контроль (а.с.8).

09 березня 2016 року працівником Камянсько-Дніпровського УЕГГ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» здійснено перевірку роботи лічильника газу та виявлено, що вищевказаний лічильник газу Самгаз № G4 заводський номер 4825039 має в наявності ознаки несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, пошкодження ЗВТ (лічильника газу), про що був складений акту виявлення порушень за №020, який підписано споживачем ОСОБА_3 без зауважень (а.с.12).

Того ж дня в присутності споживача лічильник газу був демонтований, запакований в пакет і опломбований пломбою газопостачальної організації та переданий на експертизу, про що був складений акт №020 від 09 березня 2016р. (а.с.12).

Проведеною 16 березня 2016 року в присутності споживача експертизою лічильника газу встановлено перевищення граничної похибки вимірювання ЗВТ внаслідок дії магнітного поля, що свідчить про непридатність такого ЗВТ - Акт №067 (а.с.13).

Актом про порушення № 00018 від 31 березня 2016 року, складеним оператором ГРМ, з урахуванням висновків Акту експертизи лічильника газу №67 від 16 березня 2016 року, встановлено факт несанкціонованого відбору газу з газорозподільної мережі споживачем (а.с.14-15).

Згідно акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу від 01 липня 2016 року, складеного Камянсько-Дніпровським УЕГГ ПАТ «Запоріжгаз», розраховано суму збитків завданих порушенням позивачки ОСОБА_3, яка становить 65839,25 грн. (а.с.16).

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕ № 2494 від 30.09.2015 року, договором №8221 від 14.11.2006 року про надання населенню послуг з газопостачання, укладеним між сторонами.

Відповідно до абз.1 ч.1 розділу 9 Кодексу ГРС, перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб'єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

Відповідно до п.5 абз.1 ч.7 розділу 9 Кодексу ГРС, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРС на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема, про наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Абзацом 2 вказаної частини визначено, що розрахунок необлікованого або облікованого частково об'єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

Розділом 10 Кодексу ГРС визначено порядок проведення експертизи ЗВТ.

Розділом 11 Кодексу ГРС визначено порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об'ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу.

Порядок експлуатації комерційного вузла обліку газу, регламентовано ч.6 розділу Х кодексу ГРС, зокрема, п.1 якого встановлено, що власник комерційного ВОГ (вузол обліку газу) забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ.

Згідно п.2 ч.6 розділу X кодексу ГРС, протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, оператор ГРМ та споживач, проводять, зокрема, такі спільні дії: перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу зокрема контрольний огляд вузла обліку; монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову експертну) експертизу та/або ремонт; контрольний огляд вузла обліку, здійснюється оператором ГРМ за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців.

Судом встановлено, що в ході здійснення чергової перевірки засобу вимірювальної техніки за адресою позивача, працівниками оператора ГРМ виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, про що складено Акт виявлення порушень від 09 березня 2016 року №020, після чого здійснено демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, про що складено Акт №020 від 09 березня 2016 року.

За наслідком проведеної експертизи лічильника газу експертною комісією складено Акт експертизи лічильника газу №067 від 16 березня 2016 року, згідно висновків якої встановлено перевищення граничної похибки вимірювання ЗВТ, внаслідок дії магнітного поля, що свідчить про непридатність такого ЗВТ.

Порядок оформлення акту про порушення регламентовано ч.5 розділу XI Кодексу ГРС, згідно п.1 якого, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення, представником оператора ГРМ, складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Серед інших видів порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об'ємів природного газу, положеннями п.1 ч.2 розділу XI Кодексу ГРС, визначено наявність факту незаконного втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу).

Актом про порушення №00018 від 31 березня 2016 року, складеним оператором ГРМ, з урахуванням висновків Акту експертизи лічильника газу №067 від 16 березня 2016 року, встановлено факт несанкціонованого відбору газу з газорозподільної мережі споживачем.

Акт про порушення №00018 від 31 березня 2016 року складено у формі додатку №11 кодексу ГРС, за змістом якого, у відповідності до п.8 ч.5 розділу XI Кодексу ГРС, визначено дату, час та місце засідання комісії оператора ГРМ, до участі в якій запрошено позивача.

На підставі Акту про порушення №00018 від 31 березня 2016 року, у відповідності до вимог п.11 ч.5 розділу XI Кодексу ГРС, оператором ГРМ складено Акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) природного газу у порядку визначення необлікованих об'ємів природного газу, згідно ч.3 розділу XI Кодексу ГРС.

Так, згідно п. 1 ч. 3 розділу XI Кодексу ГРС, у разі виявлення оператором ГРМ, несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об'єму необлікованого природного газу, здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення. Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об'єм, необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем під час дій, пов'язаних з оглядом лічильника газу, встановленого за місцем мешкання позивачки ОСОБА_3, та подальших дій щодо проведення експертизи вказаного лічильника та нарахування збитків позивачу, порушень діючого законодавства, зокрема, Кодексу ГРМ, не встановлено.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідає вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Стаття 1 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Загальний перелік таких способів захисту прав та інтересів визначено в ст.. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Суд правильно визнав, що акти, складені працівниками відповідача під час огляду і демонтажу газового, про проведення експертизи лічильника газу, про порушення, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу є внутрішніми документами ПАТ «Запоріжгаз» і не належать до актів, в розумінні ст.16 ЦК України.

Вказані документи не є обов'язковими до виконання ненормативними актами, а є лише фіксацією виявленого порушення. Отже, певних обов'язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують його права та інтереси. Оскарження дій відповідача щодо факту складання зазначених документів не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту, тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Вказані документи можуть бути доказами під час вирішення іншого спору, в якому оспорюються дії, рішення, які є обов'язковими для виконання, зокрема, при визнанні неправомірними дій відповідача у разі відключення від газопостачання або при заявленому позові про стягнення збитків, завданих споживачем, вирішуючи які суд зобов'язаний дати оцінку названим документам.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не втручалася в роботу лічильника газу, а висновки експертизи лічильника є неналежними доказами, оскільки установа, яка проводила експертне дослідження, не має ліцензії на проведення відповідних досліджень, є неспроможними, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами.

Як вбачається із акту експертизи лічильника від 16.03.2016 р. №067, експертизу лічильника було проведено комісією, створеною згідно наказу №205-од від 01.03.2016 р., до складу якої входив провідний інженер Державного підприємства Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації, яке має відповідну ліцензію на проведення експертних досліджень.

Наказом від 27.12.2005р. №619 Міністерства палива та енергетики України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2006 р. за №53/11927 «Про затвердження Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті» ДП «Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації» входить до складу комісії при проведені експертизи лічильника.

Як встановлено судом першої інстанції, експертиза лічиль6ника позивача була проведена з дотриманням вищевказаного Положення.

Висновки експертного лічильника від 16.03.2016р. підтверджуються довідкою №3-0021-16 від 16.03.2016р., виданою Державним підприємством Запорізький науково-виробничий центр стандартизації метрології та сертифікації, згідно якої демонтований у ОСОБА_3 лічильник газу не придатний до застосування, так як не відповідає п.6.4 Зовнішній огляд згідно Р50-071-98 непрацездатність.

Доводи апеляційної скарги про те, що співробітники відповідача не мали права застосовувати магніт при перевірці роботи лічильника, посилання відповідача на лист відділу НКРЕ КП у Запорізькій області від 23.03. 2017 р. №10-14-283, також не спростовують висновки суду першої інстанції.

Частиною 9 розділу Х Кодексу ГРС визначено порядок перевірки вузлів обліку та їх складових. Зокрема, п.1, п.2 ч.9 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що оператор ГРМ протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об'єму природного газу, має право здійснювати з дотриманням вимого Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженої проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутність ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб.

Перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузлів здійснюється у будь-який час доби та у присутності споживача або його представника.

Якщо під час перевірки комерційного ВОГ між сторонами виникає сумнів щодо результатів вимірювання об'єму природного газу та/або метрологічних характеристик комерційного ВОГ чи його складових, за домовленістю сторін або за ініціативою однієї із сторін може бути ініційована їх позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом ( п.6 ч.9 розділу Х Кодексу ГРС).

У відповідності до норми п.7 ч.9 розділу Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузлів обліку ознак (п.5) несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, оператор ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному Кодексом, акт про порушення.

За змістом наведених нормативних приписів заходи оператора ГРМ щодо перевірки належного позивачеві лічильника газу на предмет його працездатності та придатності до застосування, подальше експертне дослідження, є обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами Кодексу ГРС.

Результати експертизи лічильника викладені в довідці ДП Запорізького НВЦ стандартизації, метрології та сертифікації від 16.03.2016р., згідно якої лічильник є непридатним до використання.

На підставі ч.2 розділу Х1 Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

За вказаних обставин висновок відділу НКРЕ КП у Запорізькій області, викладений у листі від 23.02.2017 р. про відсутність правових підстав для нарахування не облікованих об'ємів природного газу є необґрунтованим, оскільки суперечить вищевказаним положенням Кодексу та фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав і для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди солідарними діями відповідачів позивач суду не надала.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив на дані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, дав належну оцінку наданим доказам в їх сукупності та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст.307,308,313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: