Справа № 296/6747/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

при секретарі Тузенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2 про визначення права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2 і просить визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 1/4 ідеальній частці за кожним; визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 31.12.2016 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 31 грудня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_4. Заповіту чоловік не залишив. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка, так як їх донька ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини. При оформленні у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири, позивач отримала постанову №1142/02-31 від 11 липня 2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири 215 у будинку № 2 в м. Житомирі по вул. І.Гонти у звязку з тим що квартира не поділена на частки. Позивач зареєстрована і проживаю разом з сімєю у квартирі №215 будинку № 2 в м. Житомирі по вул. І.Гонти ще з 2003 року. У 2013 році ми з чоловіком, донькою та онукою використали своє право на безоплатну приватизацію житла. І відповідно до свідоцтва про право власності на житло №62812 від 07.08.2013 року стали співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою м. Житомир, вул.І.Гонти,2 № 215. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира є спільною сумісною власністю з розміром часток 1/1. Таким чином при реєстрації прав власності розмір часток співвласників не визначався. У зв'язку із невизначеністю розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності на вказану вище нерухомість позивач не може реалізувати свого права на успадкування, а позивач змушена звертатися до суду для визначення часток у спільній квартирі, а саме по 1/4 за кожним із співвласників. Спору між співвласниками щодо належних їм часток немає і не було.

Позивач і представник позивача у судове засідання не зявилися, згідно поданої заяви представник позивача просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Житомирської міської ради у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить розглядати справу у відсутність представника, позов не визнає.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутність позовні вимоги визнає.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до

висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира №215 будинку № 2 в м. Житомирі по вул. І.Гонти, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло №62812 від 07.08.2013 року (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_4, який помер 31.12.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 301727 (а.с.7), ОСОБА_1І подала до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини (а.с.8).

Як вбачається з довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5О №1143/02-14 від 11.07.2017 року ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.07.2017 року (а.с.13) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири №215, яка знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.І.Гонти,2, у звязку з тим, що не виділено частку померлого ОСОБА_4 у спільній квартирі.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, враховуючи, що позивач є єдиною спадкоємницею за законом після померлого ОСОБА_4, але не має можливості оформити спадщину після смерті чоловіка, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 31.12.2016 року. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності,

володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.370ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Згідно ст.372 ЦК України Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Виходячи з положень закону суд робить висновок, що частка позивача, що переходить у спадок дорівнює - 1/4.

Щодо позовної вимоги про визначення розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6 по 1/4 ідеальній частці за кожним, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи, що один із співвласників квартири, а саме ОСОБА_4, помер 31.12.2016 року, а при житті не був проведений розподіл ідеальних часток за кожним з співвласників, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги в частині визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7 .

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1216, 1217, 1223, 1297 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, ст.ст.3, 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири №215 за адресою: м. Житомир, вул. І.Гонти,2 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 31.12.2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд

Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В. В. Бондарчук