АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

за участю секретаря Амборської Д.І.

представника відповідача

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ

ІНВЕСТ- КРЕДО» Джгун К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 23 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного Акціонерного товариства «Укргазпромбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» про визнання недійсним договору про іпотечний кредит та визнання припиненим договору поруки,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним Договору про іпотечний кредит №77-Ф-К-ДІУ/14 від 29 січня 2014 року та визнання припиненим Договору поруки №77-П-ДІУ/14 від 29 січня 2014 року.

Вимоги обґрунтовує тим, що між ОСОБА_4 та ПАТ «Укргазбанк» укладено кредитний договір, який забезпечено іпотекою та порукою ОСОБА_3

Вимоги в частині договору про іпотечний кредит обґрунтовує тим, що договір викладено на декількох аркушах, які не скріплені між собою в одне ціле та відсутні печатки і підписи сторін договору, що не дає можливості встановити, чи досягли сторони згоди щодо всіх істотних умов.

Як на підстави припинення поруки посилається на те, що без згоди поручителя відбулось підвищення процентної ставки.

В жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить заборонити вчиняти реєстраційні дії будь-яким реєстраторам відносно нерухомого майна та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Необхідність у вжитті заходів забезпечення позову обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_1, що була передана в іпотеку, наразі перейшла у власність ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО». В жовтні 2017 року невідомі особи почали вживати заходів по виселенню мешканців квартири, які у ній більше не зареєстровані. В подальшому інформація про зняття мешканців квартири з реєстраційного обліку не підтвердилась.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23 жовтня 2017 року заяву задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО».

Не погодившись з постановленою ухвалою, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд не перевірив, чи дійсно між сторонами існує спір, чи є загроза невиконанню судового рішення. Вказує, що арешт квартири не кореспондується з підставами звернення до суду та наявністю підстав, за яких позов може бути забезпечено.

В судовому засіданні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на обставини, в ній викладені.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів визнала причини неявки без поважних причин та ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що такий захід співмірний із заявленими вимогами, між сторонами дійсно виник спір та існує загроза невиконання рішення суду.

З такими висновками колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв»язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Як роз»яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову,суд має братидо увагиінтересинетільки позивача,а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (п.4 постанови Пленуму).

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З матеріалів справи убачається, що звертаючись із позовом до суду, позивач просить визнати недійсним Договір про іпотечний кредит та визнати припиненим Договір поруки.

Разом з тим, квартира АДРЕСА_1, на яку в порядку забезпечення позову накладено арешт, є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 29 січня 2014 року, укладеним між ПАТ "УКРГАЗПРОМБАНК" та ОСОБА_3, та цей договір не оскаржується у даній справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив норми права, що регулюють вирішення цього питання, проте в будь-який спосіб не мотивував висновок про те, яким чином невжиття заходів забезпечення, а саме накладення арешту на квартиру, яка не є предметом вказаних договорів, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або забезпечити фактичне виконання рішення у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене, постановлену ухвалу не можна визнати законною та обґрунтованою.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.218, 304, 305, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 23 жовтня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов