ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
07 серпня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
Позивач звернуласьдо суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи вимоги тим, що вона перебувалау шлюбі з відповідачем, який було розірвано 16.07.2014 року. В період шлюбу сторонами за спільні кошти був придбаний автомобіль Mercedec-Benz, 2002 року, який зареєстрований на відповідача.
Виходячи з цього, позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на ? частину вказаного автомобіля.
В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи без її участі.
Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, за викликом суду не з'явився, не використавши наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.
Згідно відміток в паспорті ОСОБА_1, сторони зареєстрували шлюб 06.11.1982 року та 16.07.2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с.6).
Під час перебування в шлюбісторонами був придбаний автомобіль Mercedec-Benz, 2002 року, який згідно інформації, наданої Територіальним сервісним центром № 3244 Регіального сервісного центру в Київської області МВС України від 13.07.2017 року за № 284 зареєстрований на імя ОСОБА_2, дата запису 26.08.2010 року.
Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, вказаною нормою права та нормами статті 60 Сімейного Кодексу України передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя.
Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.
Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором або рішенням суду (ст. 70 Сімейного кодексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України).
Оскільки достовірно встановлено, що автомобіль Mercedec-Benz, 2002 року, був придбаний сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, оскільки протилежне не доведено належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим на підставі ст. 60 СК України на вищевказане майно поширюється режим спільної сумісної власності подружжя.
Таким чином, враховуючи вищевказані вимоги закону, суд вважає вимоги щодо розподілу майна подружжя шляхом визнання права власності на належну позивачу частку у спільному майні подружжя, а саме автомобіль Mercedec-Benz, обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 921,72 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись, статтями 11, 60, 62, 81, 88, 130, 174, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1право власності на ? частину автомобіля Mercedec-Benz, 2002 року, днз. НОМЕР_1, номер двигуна: НОМЕР_2, номер кузова: НОМЕР_3, як частку в спільному майні подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 921,72 грн. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Є.Ю.Чернишова