Справа № 368/1197/17
Рішення

Іменем України

"24" листопада 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Так як з відповідачем склалися неприязні відносини, то близько 5 років вони подружніх стосунків не підтримують, понад 2 місяці спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Діти постійно проживають з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не дає, то вона просить стягнути з нього аліменти на їх утримання у розмірі по 1777 грн. щомісячно на кожну дитину, а всього 3554 грн., починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивачка та її представник уточнили свої позовні вимоги та просили стягнути аліменти на утримання дітей по 1777 грн. на кожну дитину, а також просили зобов»язати відповідача сплачувати на користь позивачки 50% витрат на збалансоване дієтичне харчування в розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на одяг для їхніх дітей в розмірі 1184,50 грн.

Відповідач та його представник проти позову заперечили та суду пояснили, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

А тому просили в задоволенні збільшених позовних вимог відмовити. А Аліменти стягнути в розмірі 2000 грн. на обох дітей, що спроможний сплачувати відповідач, поскільки він не має постійної роботи і доглядає хвору матір.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського РУЮ Київської області 21 червня 2002 року, актовий запис 101. Від шлюбу сторони мають мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в свідоцтві про народження яких батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1. На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Діти проживають з позивачкою і перебувають на її повному утриманні.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач має задовільний стан здоров"я, аліментними зобов"язаннями не обтяжений, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2017 року і до досягнення дітьми повноліття, так як батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, що відповідає вимогам ст.180-182 СК України.

В решті позовних вимог слід відмовити так як позивачка не надала належних доказів розрахунку дієтичного харчування.

Додані до позовної заяви в якості доказів, підтверджуючі документи понесення відповідачкою додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо, не є належними та не можуть бути взяті до уваги судом при постановленні рішення.

.Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).Відтак, виходячи з правового аналізу викладеного у уточненій позовній заяві від 17 жовтня 2017 року про уточнення (збільшення) позовних вимог та ст. 185 Сімейного кодексу України, додаткові позовні вимоги не є вимогами стягнення додаткових витрат на дітей, а є вимогами про додаткове стягнення з позивача грошових коштів, що регулюється нормами книги 3 Цивільного кодексу України, а не нормами Сімейного кодексу України, тобто позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру

Судові випрати в повному обсязі покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10,60, 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст. 80, 84,180,181,182,183, 184 Сімейного Кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя АДРЕСА_1, користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів.

Суддя: Т.Є.Іванюта