441/1135/17 2/441/645/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2017р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Перетятько О.В.

з участю секретаря - Сорока М.В.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника служби у справах дітей Петрук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа- Служба у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, -

встановив:

14.08.2017 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до ОСОБА_5, просить суд ухвалити рішення, яким надати дозвіл на виїзд на разову поїздку в період з 01 листопада 2017р. по 30 січня 2018р. за межі України до Грецької Республіки та інших країн -членів Шенгенської угоди ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та/або його дідуся ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.02.2004р. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25.09.2007 року шлюб між ними розірвано. Батько життям сина не цікавиться, дитина перебуває на її матеріальному утриманні. Зараз вона тимчасово перебуває за кордоном, оскільки відповідач відмовляється надати, у передбаченому законодавством порядку, дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, тому вона змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, крім того, пояснили що позивачка має намір під час шкільних канікул оздоровити дитину у Греції.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, крім того, подав суду про це заяву (а.с.67-69).

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Городоцької РДА Петрук Г.П. у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог позивачки.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи, та заслухавши думку дитини у присутності представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем - ОСОБА_5 з 05.02.2004р. З копії рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25.09.2007 року (а.с. 26) вбачається, що шлюб між сторонами розірвано.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про зміну імені (а.с.22) серії НОМЕР_2 позивачкою змінено прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_4.

Відповідно до копії рішення Городоцького районного суду Львівської області про стягнення аліментів та довідки Городоцького районного відділу ДВС (а.с.23,27), з відповідача на користь позивачки стягнено аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, однак закінчено 29.01.2009р. за п.8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 видно, що ОСОБА_6 проживає у приватному будинку АДРЕСА_1 разом із дідусем ОСОБА_2, ОСОБА_4 зареєстрована у вищевказаному будинку, однак у ньому не проживає (а.с.30), батько ОСОБА_5 з 2005р. по 2017р. із заявами про встановлення порядку участі у вихованні дитини ОСОБА_6 -не звертався (а.с.29)

Згідно копії санітарно- курортної карти №28 від 25.07.2017р., виданої Городоцькою ЦРЛ видно, що ОСОБА_6, 2005р.н., хворіє і у висновку потребує курортного лікування (а.с.8)

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлено законом.

Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Частиною другою та четвертою статті 150 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Статтею 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині таких захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

З матеріалів справи та пояснень представників позивача вбачається, що відповідач - ОСОБА_5 відмовляє їй у наданні своєї згоди для надання дозволу для виїзду за кордон дитини.

Із нотаріально завіреної заяви від 01.08.2016р. (а.с.24) вбачається, що раніше відповідач надавав дозвіл на виїзд дитини за кордон.

Відповідно до пункту 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів, піклувальників) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених батьками.

Дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди з другого з батьків (на підставі рішення суду) може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку та закінчення.

Як видно із пояснень дитини ОСОБА_6, 2005р.н., заслуханого судом в судовому засіданні у присутності представника служби у справах дітей Петрук Г.П., він неодноразово виїжджав у тимчасові поїздки за кордон у супроводі дідуся ОСОБА_2, раніше батько цьому не заперечував, зараз хоче відвідати матір у Греції у період шкільних канікул.

Пункт 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231регламентує, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

У відповідності до ч. 4 п. 4 Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 грудня 2004 року № 1603 за наявності заперечень батьків або законних представників неповнолітніх дітей, які залишаються в Україні, паспорт / проїзний документ оформлюється на підставі рішення суду.

Оцінюючи зібрані по справі, докази в їх сукупності, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку, що звернення ОСОБА_4 до суду з даним позовом спрямоване на захист прав та інтересів дитини, відповідає бажанням дитини, добре позначиться на його інтелектуальному розвитку, а відтак позов слід задовольнити.

Знідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір понесений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд на разову поїздку в період з 01 листопада 2017р. по 30 січня 2018р. за межі України до Грецької Республіки та інших країн -членів Шенгенської угоди ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та/або його дідуся ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяО. В. Перетятько