справа № 278/2121/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Рекши О.І., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, третя особа Богунський відділ державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області,
В обґрунтування позову його автор вказує на наступне. У серпні 2017 року дізналась, що на придбану нею у відповідача в листопаді 2016 року земельну ділянку в лютому 2017 року відділом ДВС накладено арешт. Перед укладенням правочину з відповідачем нотаріус перевіряла статут такого майна і жодних обтяжень в той час на нього накладено не було. Таким чином, продовжує позивач, у відділу ДВС не було правових підстав для накладення арешту на спірну земельну ділянку.
Сторони у судове засідання не зявились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи.
Також, клопотання про розгляд справи за відсутності представника надійшло від третьої особи. Крім цього, останній направив до суду письмові заперечення проти позову, яким просив у його задоволенні відмовити, адже, як вказує, дії державного виконавця щодо накладення арешту на спірну земельну ділянку відповідали вимогам закону.
Відповідач спрямував до суду заяву, якою просив відкласти слухання справи задля надання йому можливості ознайомитись з її матеріалами. Разом з тим, зважаючи на той факт, що відповідач був завчасно обізнаний про день та час слухання справи і об'єктивно міг реалізувати свої процесуальні права, зокрема і право на ознайомлення з матеріалами справи, до проведення судового засідання, підстав для подальшого відкладення розгляду справи суд не вбачає.
Отже, зважаючи на неявку в судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
Як убачається з копії направлених третьою особою в даній справі матеріалів зведеного виконавчого провадження (а.с.28-96) в рамках цього провадження постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_3 від 1 серпня 2017 року накладено арешт на все майно, що належить відповідачеві (а.с.53).
Зазначені правовідносини врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Враховуючи вищевикладене, дослідив наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даної заяви виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Беручи до уваги вищевикладене, дослідив зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступного.
Так, у ході розгляду справи судом встановлено, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення арешту на майно відповідача, зокрема на спірну земельну ділянку (1 серпня 2017 року), остання у його власності вже не перебувала, адже була відчужена за договором купівлі-продажу позивачеві 18 листопада 2016 року і в цей же день позивач зареєструвала право власності на неї. Таким чином, правових підстав для накладення арешту на спірну земельну ділянку у державного виконавця не було. Факт наявності у останнього застарілої (неактуальної) інформації про особу власника земельної ділянки не виправдовує обмеження прав позивача щодо даного нерухомого майна. За таких фактичних обставин справи, спірна земельна ділянка має бути звільнена з-під арешту, а позов, відповідно, задоволений.
Водночас, оскільки позов підлягає до задоволення, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України та те, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при звернені до суду з даним позовом, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі 640,00 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10-11, ст. 60, ст. 88, ст. ст. 212-214, 224-225 ЦПК України, суд,
Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 гривень.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян