Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 325/292/17 Головуючий у 1 інстанції: Апалькова О.М.
Провадження № 22-ц/778/3618/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів та про відшкодування моральної і матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів та про відшкодування моральної і матеріальної шкоди. Такими коштами вона вважала перераховані нею 10.04.2014р. на прохання сина ОСОБА_5 належні їй та чоловіку ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 39900 грн. через банківський термінал на банківські картрахунки відповідачів: ОСОБА_3 - 20 000 гривень, ОСОБА_4 19 900 гривень, які мали інвестувати їх в компанію «Telex Free» від імені її сина ОСОБА_5 для придбання ним акційних пакетів з отримання послуг зв»язку. Після перерахування грошей комп»ютерна програма не працювала і обіцяних прибутків не отримувалось. На вимогу добровільно повернути грошові кошти, відповідачами було повідомлено, що це є неможливо, оскільки кошти були повернуті іншим учасникам програми, які сплатили від імені ОСОБА_5 компанії «Telex Free» належну їм внутрішню валюту. Оскільки вказані грошові кошти мали перераховуватись на рахунок компанії «Telex Free», а не на банківські рахунки відповідачів, позивач вважає, що таким чином відповідачами було безпідставно отримано грошові кошти у сумі 39 900,00 гривень.

У звязку з зазначеним позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь безпідставно набуті кошти в розмірі 20 000 гривень, з ОСОБА_4 на її користь безпідставно набуті кошти в розмірі 19 900 гривень, солідарно з відповідачів стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень, матеріальну шкоду в розмірі 2 145,68 гривень, відшкодувати судові витрати в розмірі 3 350 гривень.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 20 липня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно правового висновку Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122 цс 14, стаття 1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Зпозовної заяви та пояснень ОСОБА_2, її представника ОСОБА_6 та допитаного в якості свідка їх сина ОСОБА_5 слідує, що у квітні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 домовились про те, що ОСОБА_3 шляхом допомоги у перерахуванні коштів сприяє інвестуванню ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 40 000 гривен в компанію «Telex Free» через розроблену в компютерній мережі програму для придбання акційних пакетів з отримання послуг зв»язку, що надасть йому можливість в подальшому отримувати грошові прибутки.

10.04.2014р. ОСОБА_3 надав два банківських рахунки, а саме: 113744 та 882963, на які просив перевести вказану суму грошових коштів по 20 000 грн.

на кожний рахунок.

ОСОБА_5 звернувся до матері ОСОБА_2 та до батька ОСОБА_6 з проханням надати йому вказану суму грошей на деякий час, на що вони погодилися та через банківський термінал TS 0520529, розташований за адресою: м. Лозова, мікрорайон 3, буд. 38/4, ОСОБА_2 було перераховано вказану суму грошей на зазначені рахунки, що підтверджується чеком № 3252 від 10.04.2014 року, чеком № 2743 від 10.04.2014 року.

Вказані банківські рахунки належали відповідачам, тому ОСОБА_3 на банківський рахунок № 882963 отримав грошові кошти в розмірі 20 000 гривень; ОСОБА_4 на банківський рахунок № 113744 отримав 19 900 гривень, що підтверджується таблицею транзакції грошових коштів.

В ході розгляду справи відповідачі не заперечували надходження цих коштів на їх рахунки, але вказували, що їм не було відомо, ким були спрямовані ці кошти, а також зазначали, що фактично цими коштами вони покрили витрати тих осіб, які попередньо надали свою внутрішню валюту для придбання акційної продукції для ОСОБА_5

В подальшому з»ясувалось, що компанія «Telex Free» є банкрутом, тому мети прибутку від такого інвестування ОСОБА_5 не було досягнуто.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначала, що належні їм з ОСОБА_6 кошти були безпідставно отримані відповідачами, оскільки їх слід було перерахувати не на їх картрахунки, а на рахунки компанія «Telex Free», тому просила стягнути їх з відповідачів на підставі ст. 1212 ЦК України на свою користь.

Відмовляючи в задоволенні цього позову, суд першої інстанції виходив із того, що від-сутні підстави для задоволення позову про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_2 коштів відповідно до положень статті 1212 ЦК України, оскільки позивач діяла в інтересах сина, який перебував у договірних відносинах з відповідачами, які зобов»язались від його імені здійснити інвестування цих коштів, та одночасно з позивачем, у якої ОСОБА_5 ці гроші позичив з метою вкладення у прибуткову справу. Отже, суд вважав, що між позивачем та її сином ОСОБА_7 існують цивільно-правові зобов*язання щодо повернення позичених коштів, які виконала позивач, але не виконав її син. Тому позивач не позбавлена можливості вимагати від нього виконання цих зобов*язань, а відтак право позивача може бути поновлене за допомогою інших способів захисту.

Колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на наданих матеріалах справи та відповідають вимогам норм матеріального права, аналіз яких ретельно зроблено судом першої інстанції з урахуванням правової позиції ВСУ, викладеної в постанові від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13.

Колегія вважає, що існування між ОСОБА_5 та відповідачами зобов»язань за укладеною між ними усною угодою з надання послуг в інвестуванні з метою отримання прибутку, про яку була обізнана позивач та яку виконувала від імені сина шляхом перерахування коштів на зазначені сином банківські картки, виключає можливість застосування ст. 1212 ЦК України у випадку, коли сама позивач вважає, що відповідачі не виконали своїх обов»язків за угодою з сином.

.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що висновки суду є невірними, оскільки відповідачами було обмануто її та її сина ОСОБА_5 шляхом зазначення замість рахунків компанії «Telex Free» своїх банківських рахунків. На сьогодні за заявою її чоловіка ОСОБА_6 проводяться слідчі дії по кримінальному провадженню щодо шахрайських дій відповідачів, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 000319 від 21.01.2016 року.

В судове засідання апеляційного суду представником позивача ОСОБА_6 були

надані матеріали з кримінального провадження 000319, з якого слідує, що його та ОСОБА_2 було визнано потерпілими у ньому, де обвинуваченими за ч. 3 ст. 190 КК України виступають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за те, що вони привласнили кошти, які надійшли на їх рахунки від ОСОБА_2, яка думала, що перераховує їх компанії «Telex Free».

З пояснень сторін слідує, що на теперішній час вказане кримінальне провадження передано до суду.

Ці обставини додатково свідчать про те, що між сторонами у справі не можуть існувати правовідносини, передбачені ст. 1212 ЦК України.

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України вона підлягає відхиленню із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314-315, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_6відхилити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 20 липня 2017 року уцій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_8

.