Справа № 397/813/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.08.2017 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

із секретарем судового засідання Волошаненко М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача Черкас Г.П., ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою повноліття. Також, просила стягнути із відповідача аліменти на свою користь, на її утримання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення їх донькою трьох років.

Після уточнень до позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою повноліття.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.05.2015 року між нею та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З травня 2016 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Донька проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання їх доньки та на її утримання. Вона на даний час знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та не має іншого доходу, крім допомоги на дитину.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити на підставі обставин, викладених в позовній заяві.
Відповідач та його представники у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач зазначив, що згоден сплачувати на користь позивача на утримання їх доньки аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, а на користь позивача на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку. Вказав, що у травні та червні 2016 року добровільно надавав матеріальну допомогу позивачу, розмір якої складає приблизно 2000 грн. Він проходить військову службу за контрактом, перебував в зоні АТО, отримує незначну заробітну плату, у 2016 році знаходився на амбулаторному лікування у зв`язку із закритим переломом ноги, на яке також було витрачено кошти. Зазначив, що інших доходів, крім заробітної плати за місцем своєї служби не має.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що сторони 23.05.2015 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 2 (а.с. 5).

З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають спільну дитину доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, згідно довідки Михайлівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, знаходиться на утриманні та проживає з позивачем ОСОБА_1 (а.с. 6, 12).

З повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Олександрівської РДА встановлено, що ОСОБА_1 при народженні дитини отримала разову допомогу у розмірі 10320 грн. та з 01.12.2015 року по 30.11.2018 року отримує допомогу у розмірі 860 грн. (а.с. 137).

З довідки про заробітну плату вбачається, що ОСОБА_4 займає посаду військовослужбовця у військовій частині НОМЕР_1 та отримав у період з листопада 2015 року по червень 2017 року 159930, 57 грн. заробітної плати, з якої стягнуто 32116, 68 грн. на сплату аліментів (а.с. 165).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є військовослужбовцем в/ч ПП НОМЕР_2 , являється учасником бойових дій та у 2016 році брав участь в антитерористичній операції (а.с. 130-131, 135-136).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров?я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу.

Судом враховано, що загальна сума доходу за період з 27.10.2015 року по 30.06.2017 року за винятком аліментів становить 127813 грн. 89 коп., є військовослужбовцем і на даний час проходить військову службу за контрактом, крім спільної з позивачем дитиною, інших дітей на утриманні не має, у цивільному шлюбі не перебуває, доказів, що на даний час відповідач має незадовільний стан здоров`я, суду не надано, після пред`явлення позову до суду (більше 1-го року) добровільно не намагався надавати допомогу на утримання дитини, а тому суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд не бере до уваги Виписку № 8328 про те, що ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні з 16.10.2016 року по 26.10.2016 року з діагнозом ОРВІ, так як вона не впливає на визначення розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, не вказує про стан здоров`я дитини на теперішній час.

Суд також не бере до уваги документи про те, що відповідач знаходився на амбулаторному лікуванні у зв`язку з переломом ноги, оскільки це не звільняє останнього від обов`язку утримувати свою дитину.

В той же час суд враховує, що позивач не працює, проте проживає зі своїми батьками та знаходиться на їх утриманні, отримує допомогу по догляду за дитиною, а також отримувала, згідно рішення суду, аліменти у період з жовтня 2016 року по червень 2017 року у розмірі 32116, 68 грн., а відповідач отримує не стабільний дохід (зокрема за квітень 2017 року отримав 11340, 24 грн. заробітної плати, за травень 2017 року 6978, 61 грн., за червень 2017 року 1620, 02 грн.), до пред`явлення позову до суду добровільно надавав матеріальну допомогу, що не заперечувалося стороною позивача, на даний час має постійне місце роботи, перебував в АТО зоні бойових дій. Крім того, після скасування судом касаційної інстанції рішень суду першої та апеляційної інстанцій, відповідач не заперечував проти того, що з нього стягувалися аліменти за період з жовтня 2016 року по червень 2017 року.
Отже, суд вважає, що стягнення аліментів на користь позивача на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача буде достатнім та необхідним для її утримання, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.
Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» щодо загального розміру усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника, який не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Так, цією ж статтею передбачено, що це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 294, 367 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4 і до повноліття доньки ОСОБА_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 13.06.2016 року і до досягнення донькою ОСОБА_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
На рішення суду, протягом 10 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.
Суддя: /підпис/:
Копія вірна:
Рішення набуло законної сили "___"_________________ року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі № 397/813/16.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Мирошниченко