Провадження № 2/161/4420/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 грудня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.

при секретарі Заболотько Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору про поділ майна подружжя від 03.06.2016 року. Крім неї, в даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 Вказує, що відповідач з 03 червня 2016 року не проживає в квартирі, обовязків по її утриманню не виконує. Посилаючись на приписи ст.391 ЦК України, просить усунути перешкоди в користуванні її власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не зявилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

В судове засідання відповідач не зявився, хоча був повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору про поділ майна подружжя, укладеного 03.06.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, позивачу належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.4-5). З представлених суду матеріалів вбачається, що право власності за позивачем зареєстроване в установленому законодавством порядку (а.с.6).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.06.2016 року розірвано шлюб між сторонами (а.с.7).

З доводів позивача та долученої до матеріалів справи будинкової книги для прописки громадян, проживаючих ІНФОРМАЦІЯ_1 кв. № 10 по вул.Чекаліна вбачається, що у спірній квартирі зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.8-10).

Позивач вказує, що з 03 червня 2016 року, відповідач не проживає в квартирі. Дана обставина підтверджується довідкою Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області № 3/11062 від 15.12.2017 року.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як визначено статтею 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_2 більше ніж протягом шести місяців не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, заперечень проти визнання його таким, що втратив право користування цієї квартирою не подав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, статтями 71, 72 ЖК УРСР, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.12.2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.