Головуючий суду 1 інстанції - Максименко О.Ю
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 409/1072/17
Провадження № 22ц/782/577/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Стахової Н.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря : Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 09 червня 2017 року за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - прокуратура Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

24 травня 2017 року ОСОБА_2 (далі заявниця) звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області із заявою про встановлення юридичного факту. Заявниця просила встановити, що їй - ОСОБА_2, наказом прокурора Луганської області надавалася відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з 24 червня 1993 року по 29 квітня 1996 року, і що зазначену відпустку було використано у повному обсязі. Встановлення даного юридичного факту необхідне ОСОБА_2 для звернення до органів Пенсійного фонду України за призначенням їй пенсії згідно із статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1679 від 14.10.2014 року. Відділ роботи з кадрами прокуратури Луганської області не може надати довідку на підтвердження обставин знаходження заявниці у декретній відпустці, оскільки особова справа та інші первинні документи з цього питання залишилися на тимчасово непідконтрольній української владі території міста Луганська.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 09 червня 2017 встановлено факт надання ОСОБА_2 наказом прокурора Луганської області відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 червня 1993 року по 29 квітня 1996 року та використання заявницею такої відпустки у повному обсязі.

Особи, які брали участь у справі, рішення суду не оскаржили. Частиною 1 статті 292 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року, Пенсійний фонд є органом, який у тому числі призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

21 липня 2017 року апеляційне провадження відкрите за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України (УПФУ) в місті Сєвєродонецьку - заінтересованої особи, яка не приймала участь у справі, але встановлений рішенням суду юридичний факт, впливає на права та обов'язки фонду.

В апеляційній скарзі начальник УПФУ в місті Сєвєродонецьку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив: рішення від 09 червня 2017 року скасувати, заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду. В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що законом визначений інший порядок встановлення юридичного факту про який заявниця звернулася до суду. Оскільки встановлення заявленого юридичного факту пов'язується з наступним вирішенням спору про право на отримання пенсії, суд першої інстанції мав би постановити ухвалу про залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявниці та представника прокуратури Луганської області, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судовим розглядом встановлено, що з 29 серпня 1992 року ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі, має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

З 11 вересня 1990 року ОСОБА_2 працювала у прокуратурі Луганської області на різних посадах, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а. с. 7-8).

За підписом начальника відділу роботи з кадрами прокуратури Луганської області заявниця отримала письмову відповідь із змісту якої слідує, що надати довідку на підтвердження обставин знаходження ОСОБА_2 у декретній відпустці у період з 24 червня 1992 року по 29 квітня 1996 року не уявляється можливим, оскільки особова справа та інші первинні документи з цього питання залишилися на тимчасово непідконтрольній української владі території міста Луганська ( а. с. 9).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про законність заявлених вимог. Апеляційний суд з таким висновком не погоджується, оскільки він базується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до положень статей 235, 236 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, юридичний факт - це обставина (подія або дія), яка є умовою застосування юридичної норми. В окремому провадженні суд вирішує спір про факт (стан), але не спір про право цивільне, так як метою такого виду непозовного цивільного судочинства є лише встановлення наявності або відсутності певних життєвих обставин з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника. Під час визначення предмету доказування у зазначеній категорії справ мають враховуватися норми матеріального права. Виходячи із зазначеної в заяві мети, суд також повинен правильно визначити коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулює норма матеріального права - стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697- VII від 14.10.2014 року. Відповідно до частин 6 та 13, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася. Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року призначення, перерахування та виплату пенсії за вислугу років працівникам прокуратури здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.

Таким чином, у своїй заяві ОСОБА_2 просила встановити обставини того, що наказом прокурора Луганської області у певний період часу їй надавалася відпустка по догляду за дитиною і ця декретна відпустка була використана у повному обсязі. Факт, який просила встановити заявниця, тягне за собою застосування норми матеріального права - статті 86 Закону України «Про прокуратуру», яка дозволяючи зараховування до вислуги років періоду декретної відпустки, породжує право ОСОБА_2 на призначення та отримання відповідної пенсії. Призначення, перерахування та виплату пенсії за вислугу років працівникам прокуратури здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.

Під час судового розгляду заяви ОСОБА_2 місцевий суд помилково не долучив до кола заінтересованих осіб територіальний орган Пенсійного фонду України, що позбавило фонд подавати свої докази та заперечення у справі. Місцевий суд залишив поза увагою те, що заявлений юридичний факт, впливає на права та обов'язки Пенсійного фонду з призначення та виплати ОСОБА_2 пенсії за статтею 86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини 6 статті 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з частиною 4 статті 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Встановивши факт надання та використання ОСОБА_2 декретної відпустки, суд першої інстанції не врахував, що встановлення даного факту пов'язується з наступним вирішенням спору про право, а саме про право заявниці на призначення та отримання пенсії за статтею 86 Закону України «Про прокуратуру».

В порушення вимог частини 6 статті 235 ЦПК, частини 4 статті 256 ЦПК України місцевий суд не залишив заяву ОСОБА_2 без розгляду. Оскільки наділений повноваженнями з призначення та виплати пенсії за вислугу років державний орган - Пенсійний фонд оспорює право ОСОБА_2 на призначення та отримання такої пенсії, апеляційний суд вважає, що у даній справі наявний спір про право.

Допущені судом першої інстанції порушення матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи. За таких обставин, судове рішення підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту залишенню без розгляду відповідно до вимог частини 6 статті 235, частини 4 статті 256 ЦПК України з роз'ясненням заявниці її права на звернення з позовом на загальних підставах з дотриманням правил підвідомчості та підсудності.

К еруючись статтями 303, 307, 310 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області задовольнити.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 09 червня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - прокуратура Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді: