Справа № 152/1801/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

20.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 1,75 га, яка розташована на території Клекотинської сільської ради.

Вона є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом від 20.12.2011 року.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 їй відмовлено у оформленні у зв'язку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України.

Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про наявність заповіту на її ім'я.

Так, вона до дня смерті доглядала та обходила ОСОБА_2, проте остання не повідомила її про заповітне розпорядження на неї.

Про наявність заповіту вона дізналася нещодавно, коли переглядала документи ОСОБА_2 Зазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини вважає поважною.

Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 пропущеним нею з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (27).

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 28.11.2017 року (а.с.31), подала заяву, в якій просить про розгляд справи у її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.30).

Представник відповідача - Мурафської сільської ради в судове засідання не з'явився. Староста с. Клекотина Мурафської сільської ради Шпак О.С. подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги ОСОБА_1 сільська рада визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.28-29).

В судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представник позивачки та представник відповідача подали заяви про розгляд справи у їх та позивачки відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд встановив факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Городок Городоцького району Хмельницької області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6), яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мурафської сільської ради від 13.07.2017 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 1,75 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території колишньої Клекотинської, а тепер Мурафської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (а.с.9-13).

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є позивачка ОСОБА_1, що підтверджується заповітом від 12.12.2011 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Мурафської сільської ради Куцолабською З.В. та зареєстрованим в реєстрі за №204, що на день смерті спадкодавця не змінено та не скасовано, відповідно до помітки сільської ради на ньому (а.с.7), а також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 22.11.2017 року за №49966580 (а.с.24).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, оскільки спадкові справи не заводилися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.11.2017 року за №49966575 (а.с.21).

ОСОБА_1 не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не знала про наявність заповіту на її ім'я і дізналася про нього тільки у 2017 році.

14.11.2017 року звернулася до завідуючої Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Масилюк Р.М. з метою оформлення спадщини, проте, отримала відмову в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв'язку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.14).

При цьому, виходячи з аналізу доказів, суд прийшов до переконання, що позивачка пропустила строки звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знала про наявність заповіту спадкодавця на своє ім'я.

Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Позивачка ОСОБА_1, спадкоємець майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину оскільки не знала про наявність заповіту на її ім'я, тому пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв'язку із чим є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи із правової позиції Верховного Суду України, висловленої 06.09.2017 року у цивільній справі №6-496цс17, згідно з якою «відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними… Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права».

При цьому, виходячи із вказаної вище правової позиції ВСУ, суд встановив, що за даними Спадкового реєстру не заведено спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2, відсутні спадкові договори, а заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_2, посвідчений виконкомом Мурафської сільської ради 20.12.2011 року, зареєстрований у Спадковому реєстрі 11.01.2013 року (а.с.21, 22-25).

До того ж, докази того, що виконкомом Мурафської сільської ради, який посвідчував заповіт ОСОБА_2, чи нотаріусом вчинялися дії для повідомлення позивачки про відкриття спадщини, що виконком Мурафської сільської ради після смерті ОСОБА_2 здійснював виклик позивачки як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця - відсутні.

Вказані обставини свідчать про поважність пропуску позивачкою строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи, що представником відповідача - ОСОБА_4 визнано позовні вимоги ОСОБА_1, що вбачається із письмової заяви (а.с.28), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.1220, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці с. Мурафа, жительці АДРЕСА_2, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, - в два місяці, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: