Справа № 673/1550/17
Провадження № 2-з/673/6/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деражнянського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

До початку судового розгляду ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити зазначений позов шляхом: накладення арешту на права вимоги в межах державного зовнішнього запозичення за трастовим договором, укладеним 24 грудня 2013 року між Україною, від імені якої діяв Міністр фінансів України у відповідності до Інструкції Кабінету Міністрів України, та компанією «The Law Debenture Trust Corporation p.l.c.» у розмірі 1 880 400 (один мільйон вісімсот вісімдесят тисяч чотириста) гривень, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день підписання позовної заяви складало 60 000 (шістдесят тисяч) Євро та заборонити будь-яким суб'єктам права вчиняти будь-які дії, що спрямовані на будь-яку передачу повністю або частково цих прав вимоги будь-яким субєктам права (зокрема, але не виключно, державам та іншим субєктам публічного права, фізичним особам, юридичним особам); зупинення здійснення платежів в межах державного зовнішнього запозичення за вказаним трастовим договором; заборони Кабінету Міністрів України, Міністерству фінансів України, Національному банку України, Державному казначейству України, іншим органам державної влади, їх посадовим та/або службовим особам здійснювати будь-які дії, пов'язані із здійсненням платежів в межах державного зовнішнього запозичення України перед Російською Федерацією у розмірі 1 880 400 (один мільйон вісімсот вісімдесят тисяч чотириста) гривень, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день підписання позовної заяви складало 60 000 (шістдесят тисяч) Євро.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 посилається на те, що у Високому Суді Відділення ОСОБА_3 в м. Лондон розглядається справа про повернення державою Україною державі Російська Федерація коштів за вказаним трастовим договором, права вимоги за яким є майном, на яке може бути звернуто стягнення, а тому вважає, що за рахунок цього майна відповідача може бути виконане рішення за його позовом у разі задоволення цього позову.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

В силу ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Види забезпечення позову перелічені в ст. 152 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 вказує на необхідність накладення арешту на права вимоги в межах державного зовнішнього забезпечення України перед Російською Федерацією за трастовим договором, укладеним 24.12.2013 року між Україною, від імені якої діяв Міністр фінансів України у відповідності до Інструкції Кабінету Міністрів України, та компанією «The Law Debunture Trust Corporation p.l.c» у розмірі 1 880 400 грн., що за офіційним курсом НБУ складає 60 000 Євро, посилаючись на те, що саме за рахунок цього майна може бути виконано рішення за позовом у разі його задоволення.

Разом із цим, як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є відшкодування моральної шкоди з держави Російська Федерація, як однієї із сторін міждержавних правовідносин, тобто майнові вимоги, а не право вимоги чи правовідносини між Україною та Російською Федерацією, тому способи забезпечення позову, зазначені в заяві, не стосуються саме цього предмету позову.

Крім того, виходячи із змісту ст. 151 ЦПК України, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути (зменшитись, погіршитись) на момент виконання рішення.

Однак, посилання позивачки на ту обставину, що в разі невжиття заходів забезпечення позову буде унеможливлено виконання рішення суду в частині стягнення з Російської Федерації 60 000 Євро моральної шкоди нічим не підтверджено.

Так, позивачкою не надано доказів, що у відповідача відсутнє будь-яке інше майно або грошові кошти, на яке можна звернути стягнення у разі задоволення позовних вимог, тобто нею не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Крім того, у заяві про забезпечення позову позивачкою не зазначено конкретних даних щодо рахунків, з яких можуть бути здійснені платежі, зокрема, номерів таких рахунків, їх розпорядників.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, а тому заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 197 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4