АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/1875/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/789/1331/17 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря Бріля В.Л., Стасюк Н.Б. та представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернихівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно ,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Чернихівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1180 га в порядку спадкування. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що спадкодавцю належала спірна земельна ділянка для ведення садівництва у вказаному розмірі в результаті об'єднання двох земельних ділянок, однак спадкодавець не завершив оформлення свого права власності на земельну ділянку у вищезазначеному розмірі.

Рішенням Збаразького районного суду від 18 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

"визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,064 га, розташовану на території с.Чернихівці Чернихівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, передану для садівництва, що належала на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 15 грудня 1994 року.

в решті позову відмовлено."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянтка мотивує тим, що встановлюючи обставини справи та даючи їм оцінку, суд упустив, що спадковим майном після смерті ОСОБА_2 є земельна ділянка розміром 0,1180 га, а не окремі її частини. Окрім цього, при ухваленні рішення, суд першої інстанції не дав оцінку обставинам справи в контексті нової редакції Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно".

В суді апеляційної інстанції позивачка та її представник, апеляційну скаргу підтримали та суду пояснили, що суд неправомірно роз'єднав предмет позовних вимог на дві окремі частини. З грудня 2012 року спірна земельна ділянка є сформованим об'єктом права власності про що свідчить технічна документація та присвоєний кадастровий номер. Окрім цього, пояснили що спадкодавець з 1998 року був законним власником вказаної земельної ділянки, однак за життя не зміг належним чином оформити своє право власності.

В суді апеляційної інстанції, представник Чернихівської селищної ради апеляційну скаргу визнала та суду пояснила, що покійний ОСОБА_2 був правомірним власником землі в розмірі 0,1180 га, частина якої - 0,064 га належала йому на підставі державного акту, а 0,054 на підставі рішення зборів членів садового товариства "Росинка-Медоборів" як колективного власника земель цього товариства, що підтверджується державним актом на право колективної власності на землю та рішенням товариства. В 1998 році садове товариство в законний спосіб розпорядились земельною ділянкою, передавши частину землі спадкодавцю. Враховуючи те, що площа земельної ділянки збільшилась і вона підлягала оформленню та об'єднанню, ОСОБА_2 звернувся до ФОП ОСОБА_3 про виготовлення технічної документації із землеустрою. Проте, вказаний підприємець, не завершивши свою роботу, покинув країну не повернувши спадкодавцю технічну документацію. Аналогічно він поступив і з іншими громадянами Збаразького району. Спадкоємиця ОСОБА_1 отримала резервну копію технічної документації у земельному відділі. Таким чином, спадкодавцю було сформовано об'єкт права власності шляхом об'єднання земельних ділянок та внесено запис у Державний земельний кадастр. Враховуючи те, що спадкодавець за час свого життя правомірно володів землею і з незалежних причин не завершив оформлення своїх речових прав на земельну ділянку, вважає що вказаний позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши ОСОБА_1 та представників сторін, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування площею 0,1180 га для ведення індивідуального садівництва, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належним чином не доведено наявність у спадкоємця ОСОБА_2 права власності на земельної ділянки вказаного розміру, однак визнав право на земельну ділянку площею 0.054 га, посилаючись на наявність державного акту на право приватної власності на землю, яка розташована на території Чернихівської сільської ради Збаразького району.

Усупереч вищезазначеним нормам права, суд не встановив факти, які підлягали встановленню; не обґрунтував доведеність певних установлених ним фактів. Усе це призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_2, який все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с. 8,9).

21.12.2016 року нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Нечай Л.С. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для садівництва, площею 0,1180 га, розташовану на території Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а.с. 18).

Позивачем до справи долучено копії: державного акту про право власності на землю серії НОМЕР_1 від 15 грудня 1994 року про те, що ОСОБА_2 на праві власності належить 0,064 га земельної ділянки для садівництва; державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 про те, що садовому товариству "Росинка Медоборів" належить 1,25 га землі для садівництва; виписку з протоколу загальних зборів садівничого товариства "Росинка Медоборів" від 08.08.1998 року про затвердження рішення правління товариства від 06.06.1998 року, яким вирішено, ліквідувати земельну ділянку № НОМЕР_3 і частину її, яка обробляється ОСОБА_2, .."прилучити до земельної ділянки № НОМЕР_4 приватизованої ОСОБА_2.( а.с.19,76-81,12).

З метою документального оформлення об'єднання двох земельних ділянок ОСОБА_5 звернувся до ФОП ОСОБА_3 із заявою про розроблення технічної документації із землеустрою з відновлення меж земельних ділянок, про що свідчать долучені позивачкою до матеріалів справи копії технічної документації із землеустрою.

Із вказаної документації вбачається, що виготовлено електронний документ, сформовано об'єкт права власності площею 0,1180 га, якому присвоєно кадастровий номер НОМЕР_5, і який існує по даний час, про що свідчить виписка з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( а.с.14-17, 51-66).

З пояснень представника органу місцевого самоврядування встановлено, що спадкодавцем не завершено процес оформлення свого права власності, оскільки недобросовісно виконав свої обов'язки виконавець робіт, і позивачка не може на сьогодні завершити оформлення речового права, оскільки це міг зробити лише власник - спадкодавець.

Згідно до ст. ст. 125, 126 ЗК право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, яке оформляється відповідно до Закону " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" .

Згідно до ст.79 ЦК- "Земельна ділянка як об'єкт права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами."

Відповідно до ст. 79-1-" Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру."

Згідно до ст. 202 ЗК- "Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. "

Згідно до ст. 24 Закону України " Про державний земельний кадастр":

"1.Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні щляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку.

3.Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою... власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок.."

Згідно до ст. 1218 ЦК-" До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті."

Відповідно до п. "г" ч. 1 ст.81 ЗК та ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Таким чином, при встановленні обставин справи та їх аналізі, суд першої інстанції упустив те, що власником колективної землі, садівничим товариством "Росинка Медоборів" в 1998 році, ОСОБА_2 додатково передано земельну ділянку в розмірі 0,054 га. Будучи власником двох земельних ділянок та, враховуючи зміни в законодавстві щодо форми правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності на землю, спадкодавець замовив технічну документацію зі встановлення на місцевості меж, щоб оформити своє право власності на новий об'єкт, який утворився в результаті об'єднання двох земельних ділянок, про що свідчить технічна документація та реєстрація вказаної земельної ділянки. Однак спадкодавцем не завершено процес реєстрації свого речового права, про що свідчить відсутність запису в Державному реєстрі прав і що визнається представником відповідача.

При вказаних обставинах, спадкоємець лише шляхом звернення до суду, вправі визнати за собою право власності на земельну ділянку площею 0,1180 га за кадастровим номером НОМЕР_5.

Згідно до статті 309 ЦПК-"Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права..."

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно на земельну ділянку 0,1180 га для садівництва господарства підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно рішення слід скасувати та ухвалити нове.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Збаразького районного суду від 18 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернихівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку для індивідуального садівництва розміром 0,1180 га, кадастровий номер НОМЕР_5, на території Чернихівської сільської ради Збаразького району.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач