АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:
головуючого Міцнея В.Ф.
суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.,
секретар Скакун К.В.
за участю: представника ПАТ КБ ,,ПриватБанк Бацей Т.М.,
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк про визнання недійсним кредитного договору, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк (далі ПАТ КБ „ПриватБанк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вказувало на те, що 21 січня 2011 року відповідач ОСОБА_1 став клієнтом банку, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ „ПриватБанк, відповідно до якої отримав кредитну картку ,,Універсальна.
5 вересня 2013 року кредитну картку ,,Універсальна було переоформлено на престижну кредитну картку ,,Універсальна Gold, за тарифами якої відповідач отримав кредит в розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-63/17 головуючий у І-й інстанції Слободян Г.М.

категорія:19/27 суддя-доповідач: Міцней В.Ф. Отже, між банком і відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, ознайомлення з цими Умовами і Правилами, Правилами користування платіжною карткою, затвердженими наказом № СП- 10-256 від 6 березня 2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/.
У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 31 грудня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 23152 грн 32 коп, яка складається із заборгованості за кредитом - 15098 грн 79 коп, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом - 5874 грн 85 коп, пені - 600,00 грн, штрафу (фіксована частина) - 500 грн, штрафу (процентна складова) - 1078 грн 68 коп.

Посилаючись на ці обставини, банк просив суд стягнути з відповідача вказанузаборгованість.

5 липня 2016 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ПАТ КБ ,,ПриватБанк про визнання кредитного договору недійсним.
Посилався на те, що 21 січня 2011 року він став клієнтом ПАТ КБ „ПриватБанк шляхом оформлення анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ „ПриватБанк, на підставі якої отримав кредит в розмірі 2000 грн, який погасив в першій половині 2013 року.
У своїй позовній заяві банк вказує, що 5 вересня 2013 року його кредитну карту ,,Універсальна було переоформлено на кредитну картку ,,Універсальна Gold та відповідно до п.п. 2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг було збільшено кредитний ліміт до 15000 грн.
Проте оформленням нової кредитної картки ,,Універсальна Gold укладено новий кредитний договір, який є недійсним у зв`язку з тим, що він не подав заяви про видачу йому такої картки, а у заяві-анкеті від 21 січня 2011 року не зазначено про укладення договору з наданням картки ,,Універсальна Gold.
Крім того, у порушення вимог ст.11 Закону України ,,Про захист прав спживачів в оспорюваному кредитному договорі відсутні відомості про загальну вартість кредиту та умови, передбачені п.п.3.2., 3.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року № 168, які є обов`язковими.
Також банк не надав йому окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача.
Пунктами 2.1.1.7.6., 2.1.1.12.7.4., 2.1.1.8.1., 2.1.1.15.1., 2.1.112.6.2., 2.1.1.12.16.1., 2.1.1.12.6.4., 2.1.1.12.7.2., 2.1.112.8. Умов і Правил надання банківських послуг передбачено сплату пені, штрафу, комісії за зняття коштів.
Вважав, що ці умови договору відповідно до ст.18 Закону України ,,Про захист прав спживачів є несправедливими, оскільки містять положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором.
За оспорюваним договором він отримав 15030 грн, а сплатив банку за період з 5 вересня 2013 року по 20 травня 2016 року 20590 грн, тобто надмірно сплатив 5560 грн.
Посилаючись на ці обставини, просив суд визнати недійсним кредитний договір від 5 вересня 2013 року, укладений між ним та ПАТ КБ ,,ПриватБанк, стягнути з ПАТ КБ ,,ПриватБанк на його користь 5560 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2016 року у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено: визнано недійсним кредитний договір б/н від 5 вересня 2013 року, укладений між ПАТ КБ ,,ПриватБанк та ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ПАТ КБ ,,Приватбанк просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову ПАТ КБ ,,ПриватБанк та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заява-анкета про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 21 січня 2011 року передбачає видачу ОСОБА_1 лише кредитноїкартки ,,Універсальна і за цим договором останній погасив кредит в повному обсязі, а випуск банком кредитної картки ,,Універсальна Gold і встановлення на цю картку кредитного ліміту в розмірі 15000 грн здійснено без отримання від ОСОБА_1 відповідної заяви.
Проте висновки суду не відповідають обставинам справи і не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як вбачається з матеріалів справи, 21 січня 2011 року між ПАТ КБ ,,ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім заяви-анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, ознайомлення з цими Умовами і Правилами, пам`яткою клієнта та тарифами банку (а.с.7-33).

На підставі вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредитну картку ,,Універсальна, строк дії якої встановлено до листопада 2014 року.
5 вересня 2013 року за зверненням ОСОБА_1 кредитну картку ,,Універсальна було переоформлено на престижну кредитну картку ,,Універсальна Gold, на яку було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн зі сплатою 27,60% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Залишки коштів в сумі 2234 грн 44 коп з картки ,,Універсальна були перенесені на картку ,,Універсальна Gold, що підтверджується випискою з основної картки ОСОБА_1 (а.с.101).
Наведене свідчить про те, що між ПАТ КБ ,,ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено лише один кредитний договір, а видачу останньому 5 вересня 2013 року кредитної картки ,,Універсальна Gold було здійснено під час дії договору від 21 січня 2011 року і на виконання його умов.
Однак суд, посилаючись на відсутність заяви ОСОБА_1 про видачу йому кредитної картки ,,Універсальна Gold, визнав недійсним договір б/н від 5 вересня 2013 року, однак такий договір між сторонами не був укладений.
Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними роз`яснив судам, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Якщо правочин не є укладеним, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним.

За таких обставин у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання кредитного договору від 5 вересня 2013 року недійсним необхідно відмовити за безпідставністю.

Водночас первісний позов ПАТ КБ ,,ПриватБанк про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2011 року підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що на виконання умов кредитного договору від 21 січня 2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку ,,Універсальна Gold і зобов`язався щомісяця вносити платежі в розмірі 7 % заборгованості на кінець попереднього місяця на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З розрахунку ПАТ КБ ,,ПриватБанк вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором станом на 31 грудня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 23152 грн 32 коп, яка складається з непогашеної суми кредиту - 15098 грн 79 коп, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом - 5874 грн 85 коп, пені - 600,00 грн, штрафу (фіксована частина) - 500 грн, штрафу (процентна складова) - 1078 грн 68 коп (а.с.6).
З цього розрахунку також вбачається що за період перебування ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині, яка входить до складу сил, що залучаються та беруть участь в антитерористиній операції на території Донецької та Луганської областей, а саме з 31 серпня 2014 року по 30 вересня 2015 року відсотки за користування кредитом та пені йому не нараховувалися.
Отже, вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 непогашеної суми кредиту, заборгованості зі сплати відсотків та пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Водночас колегія суддів вважає, що вимога банку про стягнення штрафу (фіксована частина 500 грн та процентна складова - 1078 грн 68 коп) задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
З огляду на викладене з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ,,ПриватБанк підлягає стягненню заборгованість в розмірі 21573 грн 64 коп (23152,32-500-1078,68=21573,64).
Оскільки після подання банком позову до суду ОСОБА_1 25 березня 2016 року та 20 квітня 2016 року погасив заборгованість за кредитним договором в розмірі 15390 грн, то рішення суду в частині стягнення з нього цієї заборгованості не слід звертати до виконання.

За таких обставин рішення суду першої інстанції відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ,,ПриватБанк підлягає стягненню судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 2696 грн 48 коп.

Керуючись ст.ст.88, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку ,, Приватбанк задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 вересня 2016 року скасувати.
Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк заборгованість за кредитним договором в розмірі 21573 грн 64 коп та судовий збір в розмірі 2696 грн 48 коп за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк заборгованості в розмірі 15390 грн не звертати до виконання.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк про визнання недійсним кредитного договору б/н від 5 вересня 2013 року відмовити.
Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.
Головуючий
Судді: