Номер провадження 2/754/2529/17
07 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Журавської О. В.
за участю секретаря Лісовської А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, суд -
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
В судове засіданні представник позивача не з'явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
В судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був належним чином повідомлений (а.с.37).
Враховуючи інтереси позивача, суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 вересня 2015 р. між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та ОСОБА_2 було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4344549, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 21).
02.03.2016 р. по вул. Механізаторів в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3, яким керувала ОСОБА_3 (власник ОСОБА_4). Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.06.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП (а.с. 13).
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
09.03.2016 року ОСОБА_3, як потерпіла особа, звернулася до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 9-10).
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором.
На підставі страхового акту позивачем на рахунок ОСОБА_4 було сплачено 9 075, 46 грн., що підтверджується відомістю № ВПТ-003194 від 07.07.2016 року для виплати коштів страхових відшкодувань (а.с.23).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
В порушення зазначених вимог закону відповідач не повідомляв ПрАТ «СК «Провідна» про настання страхового випадку.
Відповідно до абзацу «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Зазначена норма статті передбачає наявність права у страховика на пред'явлення регресного позову в даних правовідносинах.
У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз'яснено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.
Право на пред'явлення страховиком регресного позову та стягнення коштів у подібних правовідносинах підтверджується і правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.03.2016 року по справі N 6-186цс16, в якій зазначено наступне.
Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року N 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.
Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.
Разом з тим за наявності підтверджених документально поважних причин відсутності такого повідомлення підстав для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу немає.
Але, відповідач, в свою чергу, не надав жодних доказів на підтвердження існування у нього поважних причин, у зв'язку з якими він не повідомив у встановлені строки страховика про настання ДТП.
Враховуючи наведене, судом встановлено, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому з нього в порядку регресу підлягає стягненню сплачене страховиком страхове відшкодування в розмірі 9 075, 46 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1 378 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 57, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд, -
Позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції в 10 денний строк з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: