Категорія 50Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,

за участю секретаря: Сніжко О.А.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розмірів аліментів, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну розмірів аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони є батьками неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає разом із матірю (позивачем) та перебуває на її вихованні.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 добровільно сплачує аліменти, визначені судовим рішенням, тому виконавче провадження не відкривалось, іншої допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

У відповідача останнім часом матеріальний стан покращився, працює у Вінницькій філії ТОВ «Технооптторг-Трейд», має стабільну високу заробітну плату.

Отже, позивач просила суд змінити розмір аліментів, що були стягнуті згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2013 року та просила стягувати зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року в частині розміру і порядку стягнення аліментів змінити та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, від дня пред»явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне становище відповідача покращилось, який на даний час має постійне місце роботи зі стабільною заробітною платою, а тому в змозі забезпечити необхідне утримання дитини, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2013 року (а.с.7).

У шлюбі народився син, ОСОБА_5, 22.09.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 118142 від 29.09.2008 року (а.с.6).

Рішенням Вінницьким міським судом Вінницької області від 20.11.2013 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі, яка складає 500 грн., щомісячно, починаючи з 02.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, вирішено питання про стягнення судового збору. Суд, ухвалюючи дане рішення та визначаючи розмір аліментів, враховував матеріальний стан платника аліментів, матері і інтереси дитини (а.с.5).

ОСОБА_3 добровільно сплачує аліменти, визначені судовим рішенням, тому виконавче провадження не відкривалось, іншої допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки ТОВ «Технооптторг-Трейд», ОСОБА_3 працює на даному підприємстві з 01.12.2015 року. На даний момент займає посаду начальника відділу збуту. Сукупний дохід за квітень 2017 року 9940 грн.; за травень 2017 року 9940 грн.; за червень 2017 року 10005 грн.; за липень 2017 року - 10005 грн.; за серпень 2017 року - 10005 грн.; за вересень 2017 року - 10005 грн. Загальна сума сукупного доходу за період з 01.04.2017 року по 30.09.2017 року склала 59900 грн. (а.с.29).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції в повному обсязі дослідив матеріали справи та прийшов до вірного висновку щодо збільшення розміру аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. до ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки як встановлено відповідач офіційно працює, отримує стабільно заробітну плату, покращилось матеріальне становище, про що свідчить довідка з місця роботи, та враховуючи інтереси дитини її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток.

Отже доводи апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані, в свою чергу відповідач не позбавлений в подальшому звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, якщо у нього зміниться матеріальний чи сімейний стан, погіршення чи поліпшення здоров'я тощо.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи, інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис ОСОБА_6

Судді: підписи ОСОБА_7

ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: ОСОБА_6