Справа №265/2103/17
Провадження №2/265/803/17
14 вересня 2017 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Щербіна А.В.,
при секретарі Себко Г.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6, діючий на підставі довіреності, у судове засідання не прибули, просили вирішувати справу у їх відсутність, на задоволенні позову наполягали, а також зазначили про згоду на вирішення справи у заочному порядку.
Представник відповідача ОСОБА_3 «СТ «Іллічівське», а також відповідач ОСОБА_2, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули з невідомих причин.
С урахуванням наведених обставин, суд вважав можливим розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінальної справи № 265/2549/16-к, оцінивши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість предявленого позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2016 року, яка набрала чинності 22 серпня 2016 року, ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у звязку із примиренням із потерпілим, на підставі ст. 46 КК України.
Доведеними обставинами, викладеними в мотивувальній частині даного судового рішення, є наступне.
Вищезазначені встановлені обставини за положеннями ст. 61 ЦПК України беруться судом до уваги в межах вирішення позову у даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності.
Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Отже, в сенсі наведених норм та викладених обставин позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування спричиненої йому внаслідок пошкодження належного майна матеріальної шкоди, а відповідач ОСОБА_2, як володілець джерела підвищеної небезпеки автомобіля НОМЕР_1, має нести відповідальність за деліктними відносинами, що виникли, зокрема, з відшкодування спричиненої внаслідок ДТП шкоди.
Разом з тим, згідно із полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5297360 від 28.08.2015 ОСОБА_3 «СТ «Іллічівське» застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв забезпеченого транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, перед третіми особами на випадок ДТП.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Згідно із ст. 29 наведеного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу
з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:
- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право
здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір
та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;
- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.
У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття
рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Встановлено, що 28.10.2016 та повторно 14.10.2017 позивач ОСОБА_1, діючи через свою довірену особу ОСОБА_6, звернувся до ОСОБА_3 «СТ «Іллічівське» із заявою про виплату страхового відшкодування. Будь-яких рішень за наслідками розгляду зазначених звернень позивача ОСОБА_1 не прийнято до сьогодення.

Представник відповідача - ОСОБА_3 «СТ «Іллічівське», не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, доказування належного виконання ним регламентованого Законом порядку дій і дотримання встановлених строків вирішення питання про здійснення страхового відшкодування, а отже його не оспорює.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 «СТ «Іллічівське» на користь позивача ОСОБА_1 суму підтвердженого письмовими матеріалами справи прямого матеріального збитку у вигляді вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 21387,21 гривень.

При цьому суд відмовляє у стягненні с ОСОБА_3 «СТ «Іллічівське» витрат на евакуацію транспортного засобу в сумі 800,00 гривень, оскільки будь-яких доказів на їх підтвердження позивачем в ході розгляду справи надано не було та судовим розглядом не здобуто.

Вирішуючи позов в частині вимог до відповідача ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Встановлено, що позивачем ОСОБА_1 були понесені витрати на вантажоперевезення транспортного засобу в сумі 450,00 гривень, що підтверджено товарним чеком від 20.04.2016, і дана сума підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача ОСОБА_2 у повному обсязі, як заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 16 ч. 2 п. 9 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ч. 2 п. 2 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

За положеннями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практи¬ку в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальши¬ми змінами і доповненнями моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд знаходить переконливими доводи позивача ОСОБА_1 щодо порушення його нормальних життєвих звязків через неможливість використання автомобіля за призначен¬ням, що потребує від нього додаткових зусиль для організації побуту, в тому числі і на відновлен¬ня своїх прав, і, враховуючи тривалість, обсяг і характер спричиненої шкоди, субєктивну оцінку самими потерпілим його порушених благ, вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 1000,00 гривень, тим самим частково задовольнивши позов у цій частині.

Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Поняття «франшизи» наведено у статті 9 ЗУ «Про страхування», згідно із якою франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно із п. 36.6 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, має бути компенсована страхувальником, або особою, відповідальною за збитки.

Проте, полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5297360 від 28.08.2015, дослідженим в судовому засіданні, сума франшизи не встановлена та не передбачена, а тому вимоги позивача ОСОБА_1 щодо її відшкодування за рахунок відповідача ОСОБА_2 є безпідставними та суд відмовляє у їх задоволенні.

Також суд відмовляє у стягненні з відповідача ОСОБА_2 витрат у сумі 300,00 гривень, понесених позивачем у звязку із отриманням дублікату звіту № 767/16 від 28.04.2016, оскільки такі витрати були здійснені ним власний розсуд та не є наслідком протиправних дій відповідача.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених вимог також стягує з відповідача ОСОБА_3 «СТ «Іллічівське» на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 596,73 гривень, що стосується вимог майнового характеру, та витрати на правову допомогу у сумі 546,51 гривень, а також з відповідача ОСОБА_2 витрати з оплати судового збору у розмірі 12,55 гривень, що стосується вимог майнового характеру, витрати з оплати судового збору у розмірі 256,00, що стосується вимог немайнового характеру, та витрати на правову допомогу у сумі 37,06 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 11, 60, 79, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 21387 (двадцять одна тисяча триста вісімдесят сім) гривень 21 копійок, витрати з оплати судового збору у розмірі 596 (пятсот девяносто шість) гривень 73 копійок, витрати на правову допомогу у розмірі 546 (пятсот сорок шість) гривень 51 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 450 (чотириста пятдесят) гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, витрати з оплати судового збору у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 55 копійок, витрати на правову допомогу у розмірі 37 (тридцять сім) гривень 06 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя _________________________