Справа № 739/1574/17
Провадження № 2/739/534/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження належного її автомобіля, розмір якої, з урахування зменшення позовних вимог, оцінює у 3 000 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з вини відповідача 11 липня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої було пошкоджено належний їй автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_1, зокрема утворилися подряпини, вибоїни та пошкодження лакофарбового покриття в районі лівої задньої двері та лівого заднього крила. Вину відповідача у вказаній дорожньо-транспортній пригоді встановлено постановою суду від 04 серпня 2017 року. Позивачка стверджує, що внаслідок пошкодження її автомобіля їй було заподіяно моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку із пошкодженням належного їй майна, протягом певного часу вона була позбавлена можливості користуватися своїм автомобілем, витрачала додаткові зусилля на його ремонт, що забрало значну частинку вільного часу та відпочинку.

Відповідачем на позов подано заперечення з яких вбачається, що позовні вимоги ним не визнаються, оскільки на його думку наявність душевних страждань, їх оцінку та глибину може встановити лише спеціаліст у галузі психології, лікарський висновок, висновок спеціаліста, інші документи, які б підтверджували отримання позивачкою душевних страждань, відсутні, позовні вимоги не підтверджені свідками. Відповідно будь-яких доказів заподіяння позивачці моральної шкоди немає.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні висловився проти задоволення позовних вимог, заявив, що його вини у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої автомобіль позивачки отримав пошкодження, немає. При цьому визнав, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в результаті чого й було пошкоджено вказаний автомобіль. Також пояснив, що він є пенсіонером та отримує пенсію, розмір якої раніше становив 1 500 грн., а зараз становить більше 2 000 грн.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивачка дала показання про те, що 11 липня 2017 року за кермом належного їй автомобіля перебував її брат ОСОБА_4 На вул. Леваневського в м. Новгороді-Сіверському відбулося зіткнення автомобіля під керуванням її брата та мотоцикла, яким керував відповідач. Внаслідок даного зіткнення її автомобіль отримав пошкодження лакофарбового покриття на задніх лівих дверях, подряпин та вибоїн в області заднього лівого крила. Винним у цій дорожньо-транспортній пригоді постановою суду було визнано відповідача, який визнавав свою вину. У подальшому вона намагалася поспілкуватися з відповідачем з приводу пошкодження автомобіля, однак розмова не вийшла. Відповідач своєї цивільно-правової відповідальності не застрахував. У звязку з цим вона змушена була здійснювати ремонт свого автомобіля за власні кошти на неофіційному СТО з метою мінімізації витрат на ремонт. Загалом ремонт обійшовся у 12 000 грн. Пошкодження автомобіля заподіяло їй моральні страждання, вимагало додаткових зусиль для його ремонту, до того ж у період ремонту вона не мала змоги користуватися своїм автомобілем.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, пояснення відповідача, допитавши позивачку в якості свідка, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 11 липня 2017 року о 14 год. 00 хв. в м. Новгороді-Сіверському по вул. Леваневського біля будинку №5, відповідач, керуючи транспортним засобом ИЖ-П-3, державний номерний знак 63-55 ЧНК, при зустрічному розїзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема автомобіль CHEVROLET LACETTI отримав пошкодження у виді подряпин з виїмкою в нижній частині лівої задньої двері, в лівому задньому крилі, вмятин та пошкодження лакофарбового покриття (а.с. 4). Позивачка є власником вказаного автомобіля CHEVROLET LACETTI (а.с. 6).

Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2017 року, яка набрала законної сили 15 серпня 2017 року, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, зокрема й автомобіля позивачки, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 3).

Відповідно до частини четвертої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чим мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою.

Отже, встановлені постановою суду від 04 серпня 2017 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої належний позивачці автомобіль CHEVROLET LACETTI отримав пошкодження та вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди відповідача є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Частиною першою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З показань позивачки вбачається, що пошкодження її автомобіля спричинило їй душевні страждання, змусило витрачати додатковий час та кошти на здійснення ремонту автомобіля і позбавило її можливості на період ремонту користуватися своїм автомобілем, що загалом свідчить про заподіяння позивачці внаслідок пошкодження її майна моральної шкоди на відшкодування якої вона має право. З цих підстав суд відкидає твердження відповідача про безпідставність та необґрунтованість вимог позивачки щодо стягнення моральної шкоди, заподіяної їй пошкодженням її майна.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину душевних страждань позивачки, яких вона зазнала у звязку з пошкодженням належного їй транспортного засобу в результаті дорожнього-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, характер вчиненого відповідачем правопорушення, особу останнього, який є пенсіонером, майновий стан відповідача, а саме розмір отримуваної ним пенсії (а.с. 17) і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки в якості відшкодування моральної шкоди 500 грн. 00 коп. Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує, що частиною першою статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, позивачкою в ході судового розгляду зменшувався розмір позовних вимог, у звязку з чим остання має право на повернення частини судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 43 грн. 67 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 1167 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, в якості відшкодування моральної шкоди 500 (пятсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 43 (сорок три) гривні 67 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повне рішення складено 24 листопада 2017 року.