Справа № 751/631/17 Провадження № 22-ц/795/2122/2017 Головуючий у I інстанції Маслюк Н. В. Доповідач - Висоцька Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.10.2017, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів відмовлено, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Незаконність оскаржуваного рішення суду заявник обґрунтовує тим, що списання грошей в рахунок погашення кредиту може статися лише за рішенням суду або на підставі відповідного пункту договору.

Посилається, що при відкритті карткового рахунку № 1716111 позивач не надавав жодних повноважень банку щодо списання коштів зі свого рахунку без згоди. З Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам не був ознайомлений і не підписував їх.

В апеляційній скарзі заявник посилається, що враховуючи правову позицію Верховного Суду України від 04.11.2015 по справі № 6-1926цс15 Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не є допустимим доказом по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 07.12.2005 між сторонами було укладено кредитний договір №DNH4KP50790487 за умовами якого ОСОБА_1 отримав строковий кредит в сумі 2 250,30 грн (а.с. 9).

03.11.2015 між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг, який складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів (а.с.69, 70-91).

22.02.2016 з банківського рахунку позивача банком проведено списання грошових коштів в сумі 4 650,00 грн (а.с. 6).

В матеріалах справи міститься рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.10.2016, яке ухвалою суду апеляційної інстанції залишено без змін, про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №DNH4KP50790487 від 07.12.2005 у зв'язку з застосуванням строку позовної давності (а.с. 12-15).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач надав дозвіл на договірне списання коштів, на підставі чого з рахунку позивача відбулось автоматичне списання простроченої заборгованості в сумі 4 650 грн.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у позивача перед банком утворилась заборгованість за кредитним договором від 07.12.2005.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ОСОБА_1 ознайомився з вказаними умовами та правилами та зобов»язувався виконувати їх умови, що засвідчив своїм підписом.

Відповідно до п. 1.1.3.1.6 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з картрахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунка. Банк списує кошти у грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в іноземній валюті/національній валюті України за договором і купує/продає іноземну валюту на міжбанківському валютному ринку України.

Пунктом 1.1.3.2.12 вказаних умов передбачено, що Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта (у тому числі який є працівником банку, який заподіяв йому шкоду) через невиконаних зобовязань перед банком.

Враховуючи наведене доводи скарги що судом першої інстанції не враховано, що списання грошей в рахунок погашення кредиту можливе лише за рішенням суду або на підставі відповідного пункту договору, не спростовують правильних висновків суду.

За змістом ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 1.38, 1.39 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» списання договірне - це списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом; списання примусове - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ № 22 від 21.01.2004, договірне списання - це списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Відповідно до п. 26.1., 26.2. ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Згідно з п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного Банку України № 22 від 21.01.2004, власник рахунку в банку - особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому.

Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків, якщо ці правила відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд (п. 1.6 Інструкції).

Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції (п. 1.7 Інструкції).

Враховуючи викладене вище, судом на підставі належним чином оцінених доказів встановлено, що під час укладення договору ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації щодо умов кредитування, як 07.12.2005 (а.с. 9), так і 03.11.2015 (а.с. 69), якими передбачено згоду ОСОБА_1 на списання банком коштів з його рахунків.

Доводи скарги що при відкритті карткового рахунку № 1716111 позивач не надавав жодних повноважень банку щодо списання коштів зі свого рахунку без згоди, та те, що позивач з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам не був ознайомлений і не підписував, спростовуються матеріалами справи.

Не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції посилання заявника на те, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не є допустимим доказом по справі, з врахуванням правових позицій Верховного Суду України від 04.11.2015 по справі № 6-1926цс15, від 11.03.2015 № 6-16цс15, а також, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.10.2016, яким відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором №DNH4KP50790487 від 07.12.2005 у зв'язку з застосуванням строку позовної давності.

Судом дана правова оцінка зазначеним обставинам та враховано, що сплив позовної давності, як підставу для припинення зобовязання норми глави 50 «Припинення зобовязання» ЦК України не передбачають, крім того наявність рішення суду про відмову в позові з підстави пропущення позовної давності, зобовязання не припиняється (правова позиція ВСУ від 15.05.2017 у справі № 6-786цс17).

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду І інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 03 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: