Справа № 456/2196/17
Провадження № 2/456/1513/2017
РІШЕННЯ

іменем України

04 серпня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Кміть Х.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання на час навчання,-

встановив:

Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є її батьком, який з сім'єю не проживав, так як батьки розірвали шлюб. Вона перебувала на утриманні матері ОСОБА_3 до листопада 2008 року, але надалі, у зв'язку зі смертю матері, проживає постійно і перебуває на утриманні своєї бабусі ОСОБА_4 та дідуся ОСОБА_5 На даний час вона навчається в Харківському національному медичному університеті на денній формі навчання за бюджетом з 01.09.2016 року по час закінчення навчання 30.06.2022 року, що призводить до значних грошових витрат, пов'язаними з проживанням та навчанням. Її матеріальне становище є важким, так як фактично перебуває на утриманні з пенсії бабусі та дідуся. Відповідач участі у її утриманні у добровільному порядку не бере. На даний час відповідач не має постійного місця роботи, але має тимчасові заробітки, тривалий час здійснює виїзд за кордон та має змогу сплачувати аліменти.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та суду пояснила, що вона знаходиться на утриманні баби та діда, оскільки її мати померла. Вона навчається в медичному університеті м.Харкова. Навчання, проживання, харчування та проїзд потребують значних коштів, яких вона не має, а в її батька є можливість надавати аліменти на період навчання, оскільки він перебував за кордоном на заробітках 10 років.

Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що він не спроможний платити вказану позивачем суму. Раніше він сплачував аліменти на доньку в розмірі приблизно 800 грн., тому таку суму і надалі може сплачувати. Він дійсно був за кордоном 10 років, але на даний час перебуває в Україні.

Крім цього, відповідач подав до суду заперечення, в обґрунтування якого покликаючись на те, що він щомісяця сплачував аліменти на доньку за виконавчим листом №2-1460/02 та продовжує надавати їй матеріальну допомогу. Під час перебування за кордоном він отримав виробничу травму, тому змушений був повернутися додому. На даний час він безробітний. На його утриманні є непрацездатна хвора мати-пенсіонер, яка отримує мінімальну пенсію. Позивачем не надано жодних доказів про її дохід. Вважає, що буде за доцільне з нього стягувати допомогу доньці в розмірі 842 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 18.08.1999р. (актовий запис №381).

Згідно з свідоцтвом про смерть від 22.11.2008р., актовий запис №679, мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. в м. Стрий Львівської області.

ОСОБА_1 навчається на 1 курсі медичного факультету Харківського національного медичного університету ІV рівня акредитації, денна форма навчання, за бюджетом з 01.09.2016р. по 30.06.2022р., про що свідчить довідка Харківського національного медичного університету від 15.12.2016р. №1638.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 04.08.2017р. вбачається, що прізвище матері позивача ОСОБА_1 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 було «ОСОБА_1».

Як вбачається з довідки-розрахунку державного виконавця по виконавчому листі №2-1460/02, заборгованості в ОСОБА_2 перед ОСОБА_7 по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. по цьому виконавчому листі на 21.06.2017р. немає.

ОСОБА_8 є матір'ю ОСОБА_2, пенсіонером на знаходиться на «Д» обліку з приводу ІХС, що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження від 21.09.1974р.(актовий запис №631), посвідченням від 22.06.2005р. та довідкою Поліклінічного відділення Стрийського ЦМЛ.

Відповідно до довідки №2484 від 20.06.2017р., ОСОБА_2 за період з 01.12.2016р. по 31.05.2017р. не зареєстрований в якості безробітного в Стрийському міськрайонному центрі зайнятості.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати..

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Також, при вирішенні спірних правовідносин суд враховую вимоги ст.ст. 182, 191, 201 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений в постанові від 24 лютого 2016 року (справа №6-1296цс15), за змістом якого на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як роз'яснено в п.20 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка навчається на 1 курсі медичного факультету Харківського національного медичного університету денної форми навчання за бюджетом. Навчання закінчується 30.06.2022р.

Також, судом встановлено, що донька відповідача повнолітня, але не досягнула віку 23 років, навчається у вищому навчальному закладі м. Харкова Харківської області, в зв'язку з чим несе витрати, пов'язані з навчанням (проживання, харчування, проїзд). З огляду викладене та зважаючи на те, що мати позивача померла і вона знаходиться на утриманні своїх баби та діда, які є пенсіонерами, тому суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги.

Спроможність надавати відповідачем матеріальну допомогу позивачу у зв'язку з її навчанням стверджується його поясненнями в судовому засіданні про те, що він працюючи за кордоном отримував зарплату в середньому 800 євро.

Таким чином, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності та беручи до уваги відсутність у позивача одного з батьків (матері) у зв'язку з її смертю, соціальне та матеріальне становище осіб, з якими проживає позивач, віддаленість місцезнаходження вищого учбового закладу, в якому навчається позивач, необхідні витрати позивача, пов'язані з навчанням, а саме проживання, проїзд, харчування, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

У зв'язку із звільненням позивача від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.180, 198-201 СК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., (ідн.НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., аліменти на її утримання, в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., починаючи стягнення з 20 липня 2017 року, на період навчання ОСОБА_1, до 30 червня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., (ідн.НОМЕР_2), в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя В. М. Бораковський