Справа № 755/546/17
"13" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
при секретарі Юдицькому К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої залиттям квартири, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відшкодування в солідарному порядку майнової та моральної шкоди завданої залиттям квартири мотивуючи свої вимоги тим, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_1 яку 21.06.2016 року було затоплено відповідачами які проживають в квартирі НОМЕР_1 поверхом вище.
29.06.2016 року комісією Лівобережне КП ,,Житло-сервіс" було складено Акт про залиття, аварію , що трапилась на системі центрального опалення гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення. В ході обстеження квартири НОМЕР_2 було встановлено, що залиття квартири сталося внаслідок прориву запірного крану холодного водопостачання в квартирі НОМЕР_1.
Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, нанесеного приміщенням житлової квартири НОМЕР_2 за адресою : АДРЕСА_1 складеного ПП ,,Екорт" від 08.11.2016 року, сума матеріального збитку нанесеного квартирі НОМЕР_2 склала - 109877,30 грн. з ПДВ.
Витрати з визначення вартості матеріального збитку та виготовлення звіту склали - 1500 грн., відповідно до Акту прийому - передачі.
Крім майнової шкоди ОСОБА_1 зазнала моральної шкоди, що полягає в неправомірних діях відповідачів, їх добровільної відмови відшкодувати матеріальний збиток, що призвело до нервового стресу та душевних страждань. Розмір відшкодування моральної шкоди визначено в сумі 5000 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити з урахуванням змінених вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилися про причини неявки суд не повідомили.
Третя особа: ОСОБА_5 повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст. 169 ЦПК України.
За таких обставин, враховуючи думку позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.
Судом встановлено, що квартира НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1, третій особі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в рівних частинах, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 16.11.2009 року.
Згідно Витягу про державну реєстрацію прав квартира НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах.
Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 визначено, що у разі залиття квартир складається відповідний акт за формою, встановленою Додатком 4 до цих Правил. Так, 29.06.2016 року комісією Лівобережне КП ,,Житло-сервіс" було складено Акт про залиття, аварію , що трапилась на системі центрального опалення гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення. В ході обстеження квартири НОМЕР_2 було встановлено, що залиття квартири сталося внаслідок прориву запірного крану холодного водопостачання в квартирі НОМЕР_1.
Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, нанесеного приміщенням житлової квартири НОМЕР_2 за адресою : АДРЕСА_1 складеного ПП ,,Екорт" від 08.11.2016 року, сума матеріального збитку нанесеного квартирі НОМЕР_2 склала - 109877,30 грн. з ПДВ.
Витрати з визначення вартості матеріального збитку та виготовлення звіту склали - 1500 грн., відповідно до Акту прийому - передачі.
Крім майнової шкоди ОСОБА_1 зазнала моральної шкоди, що полягає в неправомірних діях відповідачів, їх добровільної відмови відшкодувати матеріальний збиток, що призвело до нервового стресу та душевних страждань. Розмір відшкодування моральної шкоди визначено в сумі 5000 грн.
Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.
За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом цієї статті обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.
Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.
Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст.10,60 ЦПК України.
Виходячи з викладеного вище, розглядаючи справу у відповідності до вимог ч.1 ст.11 ЦКП України в межах заявлених позовних, приймаючи до уваги обґрунтування моральної шкоди з боку позивача, обставин її завдання з вини відповідачів, моральних переживаннях позивача у зв'язку з добровільною відмовою відповідачів відшкодувати матеріальний збиток, що призвело до нервового стресу та душевних страждань. Хвилювання та думки про відновлення житлового приміщення тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі - 5000 грн.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідачів про відшкодування в солідарному порядку завданої матеріальної шкоди у розмірі 109877,30 грн. та моральної шкоди в сумі 5000, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої залиттям квартири підлягає до задоволення.
У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в сумі 3149,77 грн. з яких: 1649,77 грн. - судовий збір; 1500 грн., - витрат по оцінці розміру матеріального збитку.
Враховуючи наведене та керуючись , ст.ст. 23, 1166, 1167, Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 58, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої залиттям квартири - задовольнити.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн. тобто по 1666,67 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 1049,92 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 1049,92 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 1049,92 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м.Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: