Дата документу 04.12.2017 Справа № 554/5802/17
Провадження № 2/554/2941/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 грудня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Дроздові Д.А., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовною заявою про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що між сторонами 30 липня 1977 року було укладено шлюб, який зареєстрований Полтавським міським палацом одруження, актовий запис №1754. З відповідачем позивач має двоє повнолітніх дітей. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, постійно виникають сварки, що призводить до душевних страждань. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Сторони шлюб розривають вперше. Майнових спорів сторони не мають.

Позивач у судове засідання не з`явилася, звернувшись із письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, прохала їх задовольнити.

Відповідач, у судове засідання не з`явився, звернувшись із письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 липня 1977 року було укладено шлюб, який зареєстрований Полтавським міським палацом одруження, актовий запис №1754.

З відповідачем позивач має двоє повнолітніх дітей.

На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено.

За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має.

Сторони шлюб розривають вперше.

Майнових спорів сторони не мають.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу. За таких обставин позовна заява задовольняється в повному обсязі.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112-113 СК України, ст.ст. 10- 11, 15, 30, 60, 76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30 липня 1977 року Полтавським міським палацом одруження, актовий запис №1754 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, свідоцтво серії І-КЕ №331257 - розірвати.

Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська