Справа № 201/2098/17
Провадження № 6/201/68/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого: судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 07 лютого 2017 року звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, в якому посилався на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № ВП 48002480 з виконання виконавчого листа № 1-30/2005, виданого 27 лютого 2006 року Апеляційним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми матеріальної та моральної шкоди в розмірі 154682,15 грн. Відповідно до акту опису від 16 листопада 2016 року останнє відоме місце мешкання боржника за адресою: АДРЕСА_1. Виходом державного виконавця до вищезазначеної адреси було встановлено, що станом на 09 грудня 2016 року ОСОБА_2 за зазначеною адресою не мешкає, про що складено відповідний акт. Згідно із довідкою обласного адресно довідкового бюро боржник в прописці та виписці не значиться. З метою належного виконання виконавчого листа № 1-30/2005, виданого 27 лютого 2006 року Апеляційним судом Дніпропетровської області державний виконавець просить суд оголосити розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони у судове засідання не зявилися. Державний виконавець у судове засідання не зявився, в прохальній частині подання просить суд розглянути подання без участі представника Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Розглянувши подання та додані до нього документи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного подання з наступних підстав.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно із ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (який діяв на час здійснення державним виконавцем виконавчих дій) розшук боржника фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали подання та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображаєься в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що доказів, спрямованих на встановлення фактичного місцем проживання чи перебування боржника, наданих суду державним виконавцем, недостатньо для оголошення розшуку боржника, оскільки державним виконавцем, ураховуючи норми закону, не було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що підстави для оголошення боржника у розшук відсутні, а тому вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 375 ЦПК України, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через місцевий суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.П. Ходаківський