Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/361/17
Провадження по справі № 2/514/277/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Тончевої Н.М.,

при секретарі Образенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного Банку " Приватбанк " до ОСОБА_2 про стягнення заборгованності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного Банку " Приватбанк "( надалі по тексту ПАТ КБ " Приватбанк") ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованності у розмірі 24 071,07гривень за кредитним договором № б/н від 23.07.2008року, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.07.2008року відповідач отримала кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованності за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки.

Крім того, представник позивача зазначив, що зміну кредитного ліміту Банк проводив на підставі п.п. 3.2 , 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено , що Клієнт дає свою згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити( зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Вважає, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту , встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Більш того, позивач, посилається на те, що ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписала заяву разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг , « Правилами користування платіжною карткою», « Тарифами банку» , які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, і складає між нею та Банком Договір , що підтверджується підписом у заяві.

Умови вказаного договору банком виконані в повному обсязі.

Натомість відповідач ОСОБА_2 умови договору не виконувала.

На момент звернення до суду з даним позовом заборгованість по кредитному договору № б/н від 23.07.2008року становить 24 071 (двадцять чотирі тисячі сімдесят одна) гривня 07 коп. з яких: 2340,20 гривень заборгованість за кредитом; 17446.53 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 250 гривень - штраф фіксована частина; 1134,34 гривні - штраф (процентна складова).

Позивач просить дану суму стягнути саме з ОСОБА_2.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, подав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідачка до судового засідання не зявилась, надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності. Крім того, надала суду письмові запереченя проти позову, в яких заперечувала проти позову зазначивши, що Умов та Правил надання банківських послуг, правил користування кредитною карткою та тарифів банку вона не підписувала, отже їх не можна вважати частиною укладеного між сторонами кредитного договору, а також надала заяву про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

23 липня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за яким відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на платіжну картку з процентною ставкою 36 процентів річних. В заяві також зазначено, що банк має право збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт, а також те

, що заявниця ОСОБА_2 ознайомилась та згодна з Умовами и Правилами надання банківських послуг, Правилами надання банківських послуг , а також Тарифами банку які були представлені їй для ознайомлення в письмовому вигляді та своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування.

Тож, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві.

Укладення кредитного договору у даному випадку здійснюється за принципом укладання банком і клієнтом договору приєднання (ст.634 Цивільного кодексу).

Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що разом становить кредитний договір.

Згідно ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України , договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, Позичальник приєднався до запропонованих банком Умов надання кредиту, що підтверджується його особистим підписом.

Пунктом 23 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Виходячи з зазначеного, з моменту підписання фізичною особою заяви, між Кредитором і Позичальником було укладено кредитний договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК шляхом приєднання Позичальника до запропонованого Кредитором договору (умов кредитування).

Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» по договору відповідачу були визначені наступні умови надання кредитних коштів: тип кредитної лінії - відновлювальний; пільговий період - 30 днів по кожному траншу; базова відсоткова ставка - 3% в місяць; розмір щомісячних платежів ( включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді ) - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - 25 число місяця наступним за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається з пені 1, яка дорівнює базовій процентній ставці за кожний день прострочення кредиту та пені 2 - 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. за місяць, яка нараховується один раз у місяць; штраф при порушенні строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, більш чим на 120 днів - 250 грн. + 5% від суми позову.

З даними умовами кредитування ОСОБА_2 ознайомилась 23 липня 2008 року, що засвідчила своїм особистим підписом.

Окрім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2, починаючи з серпня 2008 року до 21 серпня 2014 року ( останній платіж у розмірі 310 гривень) користувалась кредитним коштами та частково погашала заборгованість за кредитним договором (а. с. 4-6). Тож, відповідачка своїми діями визнала наявність з позивачем зобов'язань за кредитним договором, і ці обставини ОСОБА_2 не спростовуються.

Тож, сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов'язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов'язання, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обовязковим до виконання; порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 ст. 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати обовязки відповідно договору.

Так, 31 жовня 2017року до суду позивач ОСОБА_2 надала заяву про застосування до спірних відносин строків позовної давності ( а.с.79).

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, висвітленої в рішенні «Стаббініс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року, строк позовної давності переслідує кілька важливих цілей, а саме забезпечує правову визначеність і остаточність, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко спростувати, і дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийняті судами рішень щодо подій, що мали місце в далекому минулому на підставі доказів, які з часом можуть стати ненадійними і недостатніми.

Разом з тим, частина 4 ст. 267 ЦК України передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно із правовими висновками Верховного Суду України, висловленими в постанові від 19.03.2014 року по справі №6-14 цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно до заяви анкети срок дії карти від 23.07.2008 року визначено липень місяць 2012року.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме п. 3.1.1 визначено, що строк дії карти зазначено на лицевій стороні Карти ( місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

З матеріалів справи вбачається, а саме з розрахунку заборгованості , що останній черговий періодичний платіж відповідачкою ОСОБА_2 здійснено 21 серпня 2014 року, а з позовом позивач звернувся 28 березня 2017 року.

Крім того, матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що отримана відповідачем кредитна картка діяла до кінця липня 2012 року, а тому і кінцевий термін повернення кредитної заборгованності за умовами договору повинен був мати місце у липні 2012 року. Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 отримала нову картку, а саме фото банку на якому б була зафіксована відповідач з новою карткою, або її підпис про отримання нових карток, під час розгляду справи суду не надано. Натомість інформація , про те, що клієнт ОСОБА_2 згідно кредитного договору без номеру від 23.07.2008року отримала нові картки № № 978524, 650077, остання з яких мала термін дії до останнього дня 07.2016року - викладена у листі, без додатків до останнього, адресованному Тарутинському районному суду від 30.05.2017 року № 30.1.0.0/2-20170517/194 ( а.с.51).

Таким чином, звернення Банку 28 березня 2017 року з позовом про стягнення щодо повернення кредитної заборгованності в розмірі 2340 ( дві тисячі триста сорок) гривень та заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 17 446 ( сімнадцять тисяч чотириста сорок шість ) гривень 53 копійки здійснено поза межами позовної давності, оскільки останнім днем місяця дії картки було 31 липня 2012року, а з урахуванням загального строку позовної давності останній день звернення до суду з позовом про повернення кредитних коштів мав місце 31 липня 2015року.

За таких обставин, коли у суді доведено строк дії картки до липня 2015 року, а позивач звернувся з позовом у березні 2017 року, то суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією та шрафів також слід відмовити у зв'язку із спливом позовної давності з урахуванням строку встановленого ст. 258 ЦК України для стягенння пені та штрафу який обмежується 12 місяцями, що передували зверненню до суду з позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212,215,218ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного Банку " Приватбанк " до ОСОБА_2 про стягнення заборгованності - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Тончева