АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/243/17 Справа № 200/8749/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Єлісєєва Т. Ю. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, якій діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , треті особи - ОСОБА_6, Відділ опіки та піклування Бабушкінської районної к м. Дніпропетровську ради, державний нотаріус Сьомої державної нотаріальної контори Єремєєва Анастасія Володимирівна про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 25.07.1969 року. 22.06.1999 року, сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1 правовстановлюючі документи були оформлені на ім'я дружини ОСОБА_4 У вказаній квартирі за його згодою та згодою його дружини проживала їх донька ОСОБА_6 із своєю сім'єю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їх друга дочка ОСОБА_8

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_8 та дізнався, що квартира АДРЕСА_1 входить до спадкової маси та належіть спадкодавцю на підставі договору дарування, укладеного ще в 2001 році без його згоди. Оскільки вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя та була відчужена без його згоди, просив суд визнати недійсним договір дарування від 01.12.2001 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Слободян Є.Б., зареєстрований в реєстрі за №11194 та скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1, запис в реєстровій книзі №4384 за реєстрованим №496-477 від 14.01.2002 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5, треті особи - ОСОБА_6, Відділ опіки та піклування Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, державний нотаріус Сьомої державної нотаріальної контори Єремєєва Анастасія Володимирівна про визнання договору дарування недійсним - задовольнити.

Визнано недійсним договір дарування від 01.12.2001 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Слободян Є.Б., зареєстрований в реєстрі за №11194.

Скасована реєстрація права власності за ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1, запис в реєстровій книзі №4384 за реєстрованим №496-477 від 14.01.2002 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 304 грн. 50 коп. та судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1228 грн. 80 коп., а всього - 1533 грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 304 грн. 50 коп. та судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1228 грн. 80 коп., а всього - 1533 грн. 30 коп

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 25.07.1969 року (а.с.11).

22.06.1999 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с.16).

01.12.2001 року ОСОБА_4 подарувала вказану квартиру ОСОБА_8, що підтверджується договором дарування посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Слободян Є.Б., зареєстрованого в реєстрі за №11194 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 померла (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_8 заведено спадкову справу № 1088/2013. Спірна квартира входить до спадкової маси спадкодавця ОСОБА_8 Позивач як батько померлої звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказані факти підтверджується письмовими поясненнями, наданими суду 3-ю особою - нотаріусом Єремеєвою А.В.(а.с.173).

Відповідно до висновку судово - почеркознавчої експертизи №6297-15 від 25.12.2015 року - підпис від імені ОСОБА_3 в оригіналі заяви на ім'я нотаріуса Слободян Є.Б. від 27.11.2001 року про згоду на укладання договору дарування квартири АДРЕСА_1 від імені його дружини ОСОБА_4, який зареєстрований в реєстрі за № 11194 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Слободян С.Б. 01.12.2001 року виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису.

Оскільки оспорюваний договір дарування був укладений до 01.01.2004 року, то до даних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу в редакції 1963 року та норми Кодексу про шлюб та сім'ю, які існували на момент укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі,

якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.23 КпШС України майном, нажитим під час шлюбу, подружжя розпоряджаються за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення угод по відчуженню спільного майна подружжя, що потребують обов'язкового нотаріального засвідчення, згода другого з подружжя повинна бутивисловлена у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.47 Цивільного кодексу України (в ред. 1963р) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.48 Цивільного кодексу України (в ред. 1963р) по недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Згідно до вимог ст.59 Цивільного кодексу України (в ред. 1963р) угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення.

Відповідно до ч.3 ст.224 Цивільного кодексу України (в ред. 1963р) до договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227-ї цього Кодексу.

Згідно з правилами ст.227 Цивільного кодексу України (в ред. 1963р ) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до с.71 Цивільного кодексу України (в ред. 1963р) Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно до положень ст.76 Цивільного кодексу України (в ред. 1963р) перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення

права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася

або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 була набута ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за час шлюбу, тому вона є сумісною власністю подружжя. Враховуючі, що ОСОБА_3 не надавав згоду на її відчуження шляхом укладання договору дарування, договір дарування від 01.12.2001 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Слободян Є.Б., зареєстрований в реєстрі за №11194 є недійсним.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у задоволені позову, оскільки за таких обставин договір дарування є недійсним .

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: