Єдиний унікальний номер № 616/279/17
Провадження № 2/616/142/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„31" липня 2017 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДА В.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету

спору ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в два місяці.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 6,71 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Великобурлуцької селищної ради Харківської області. Заповіт померлий за життя не склав. Після смерті ОСОБА_5 також спадкоємцями є брат позивача - ОСОБА_2 та сестра позивача - ОСОБА_3 Інших спадкоємців за законом першої черги немає. ОСОБА_4 вказує, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з хворобою. На початку березня 2017 року позивач отримала повідомлення з Великобурлуцької нотаріальної контори про те, що її брат ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька. Після цього ОСОБА_4 також звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено на підставі того, що даною особою було пропущений шестимісячний строк.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 23 березня 2017 року, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити. На питання відповідача про підтвердження даних про хворобу позивача відповів, що ОСОБА_4 йому підтверджуючих документів про хворобу не надала, він надав пояснення зі слів позивача.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, суду пояснив, що він постійно проживав з батьком, доглядав його. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер, він його поховав. Сестра ОСОБА_4 була присутня на похованні батька, але вона проживала окремо від них. На похоронах позивач посварилась з відповідачем і вони після цього фактично не спілкувались. В березні 2017 року, після того як зібрав всі документи, він подав до Великобурлуцької нотаріальної контори заяву про оформлення спадщини за законом після батька і бажає спадщину оформити на себе.

Третья особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 суду пояснила, що сторони по даній справі це її рідні брат і сестра. Вона на спадщину не претендує, оскільки батька доглядав весь час ОСОБА_2, який є меншою дитиною в їх сім'ї, вона з сестрою проживали окремо від батьків, весь тягар по догляду за батьками ліг на плечі відповідача, тому вважає, що позивач не має права претендувати на спадщину після смерті батька.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд надходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Великий Бурлук Великобурлуцького району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.05-06). У вказаному свідоцтві про народження батьком ОСОБА_4 вказано ОСОБА_5, мати - ОСОБА_8 (остання померла ІНФОРМАЦІЯ_3 про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 7, копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.10)).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 20 (а.с.60).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_4» (а.с.07).

Як вбачається з акту депутата селищної ради від 18 липня 2017 року померлий ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований разом з сином ОСОБА_2, який і здійснив поховання батька (а.с.61), що також підтверджується довідкою, виданою виконкомом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області від 13 липня 2017 року за № 2027 в якій зазначено, що ОСОБА_5, 1936 року народження, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті. Разом з ним на день смерті були зареєстровані його син ОСОБА_2, 1982 року народження, невістка ОСОБА_9, 1984 року народження та онуки: ОСОБА_9, 2001 року народження, ОСОБА_9, 2005 року народження, ОСОБА_10, 2006 року народження, ОСОБА_11, 2010 року народження та ОСОБА_12, 2012 року народження (а.с.62).

Судовим розглядом встановлено, що позивач має намір успадкувати спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2, натомість як спадкодавець ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини не подавала до нотаріальної контори заяви.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як спадкоємець за законом не зверталась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна, щоб спадкувати, позивач, у встановлений законом строк, повинна була подати до нотаріальної контори заяву про таке бажання, проте вона цього не зробила.

Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за законом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч.1 ст.1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини.

Виходячи зі змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; - за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини; - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України є переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України.

В матеріалах справи міститься довідка Великобурлуцької центральної лікарні від 11 липня 2017 року, на яку посилається позивач, як на підтвердження хвороби, відповідно до якої ОСОБА_4, 1962 року народження, перебуває на «Д» обліку та є інвалідом 3 групи (а.с.38). ОСОБА_4 мала можливість звернутися у вказаний період до нотаріуса, оскільки її лікування не передбачало дотримання відповідного режиму в медичній установі. Також період лікування в лікувальному закладі згідно довідки не вказано. Суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з моменту відкриття спадщини саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 21 серпня 2011 року.

Докази, що позивач хворів і перебував на тривалому лікуванні саме в цей період відсутні.

При цьому, суд звертає увагу, що за правилами п.3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позивач мала можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії нею теж не вчинялися.

Суд також зауважує, що ОСОБА_4 звернулась до суду лише у квітня 2017 року, тобто більше ніж через 6 років з часу відкриття спадщини при цьому зазначивши поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, як хворобу.

Звернення ОСОБА_4 з позовом про продовження додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини через значний проміжок часу, на думку суду, не відповідає засадам розумності та справедливості.

Оскільки доводи позивача не ґрунтуються на безспірних доказах, що містяться у справі та нормах чинного законодавства, тому суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 1218-1219, 1268, 1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-218 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Копію рішення направити на адресу позивача - до відома.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03 серпня 2017 року.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області: М.І.РИКОВ