АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тущенка Петра Леонідовича, заінтересовані особи: головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тущенко Петро Леонідович, начальник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4, ОСОБА_5, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тущенка П.Л. щодо складання акту від 08 червня 2017 року та винесення постанови від 12 червня 2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП №49029314, зобов'язати начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 скасувати зазначені постанову та акт державного виконавця, а також зобов'язати начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 проконтролювати виконання рішення суду та зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії по виселенню з квартири.

На обґрунтування скарги зазначив, що виконавче провадження ВП №49029314 про виселення ОСОБА_5 з квартири було відкрито 15 жовтня 2015 року та мало бути виконано протягом двох місяців, проте на час подання скарги не виконано і державним виконавцем не вчинено жодних дій, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», щодо примусового виселення. Вказував, що акт державного виконавця від 08 червня 2017 року був складений з порушенням чинного законодавства, підписаний заінтересованими особами та не відповідає дійсності. Тому, постанова від 12 червня 2017 року про закінчення виконавчого провадження є незаконною. (а.с.1-4)

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тущенка П.Л. про закінчення виконавчого провадження залишено без задоволення. (а.с.133-136)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин та доказів, які викладені на обґрунтування скарги та дійшов помилкового висновку про відмову в її задоволенні. Вказував, що у прохальній частині скарги він просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця, а суд невірно визначив предмет спору, вийшов за межі заявлених вимог скарги та в резолютивній частині ухвали зазначив про розгляд скарги на постанову головного державного виконавця. (а.с.146-149)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представник державної виконавчої служби - ОСОБА_7 заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с.165-168)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 387 ЦПКУкраїни, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 23 вересня 2015 року Дарницьким районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 753/12204/14-ц про виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1. (а.с.45)

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_8 від 15 жовтня 2015 року було відкрито виконавче провадження ВП № 49029314, встановлено боржнику строк самостійного виконання до 22 жовтня 2015 року. (а.с.48-49)

За наявною в матеріалах справи копією заяви, боржник ОСОБА_5 29 жовтня 2015 року просила закінчити дане виконавче провадження із посиланням на добровільне виконання рішення про її виселення з квартири АДРЕСА_1. (а.с.50)

За змістом ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

Згідно актів державного виконавця від 12 березня 2016 року, від 12 червня 2016 року, від 06 жовтня 2016 року, з метою здійснення виконавчих дій, а саме виселення ОСОБА_5, державним виконавцем здійснювались виходи за адресою АДРЕСА_1, проте сторони виконавчого провадження були відсутні, двері квартири ніхто не відчинив. (а.с.52, 54, 65, 91)

При цьому, згідно акту головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тущенка П.Л. від 08 червня 2017 року, складеного в присутності представника боржника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представника ОСББ «Кут» ОСОБА_9, інспектора Дарницького УП ГУНП в м. Києві - ОСОБА_10, за участю понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12, виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_1, з метою здійснення виконавчих дій, а саме виселення ОСОБА_5 було встановлено, що ОСОБА_5 за даною адресою не проживає, майна належного їй не виявлено. Зі слів ОСОБА_13 (матері ОСОБА_5 та одного із співвласників зазначеної квартири), боржник ОСОБА_5 не проживає за вказаною квартирою з 2015 року, а зі слів сусідів ОСОБА_5 не бачили більше року. Двері вищевказаної квартири відкрила та надала доступ державному виконавцю співвласниця квартири ОСОБА_13 вказаний акт містить підписи державного виконавця Тущенка П.Л., понятих, представника боржника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, інших осіб, що були залучені до проведення виконавчих дій ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_13, а також зазначено, що стягувач відсутній. (а.с.9)

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Належних доказів в силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження доводів щодо неправомірного залучення понятих заявником не надано.

Доводи, що залучені до проведення виконавчих дій поняті мають особисту заінтересованість у проведенні виконавчих дій, оскільки є членами ОСББ «КУТ» колегія суддів визнала неспроможними.

Посилання заявника на ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року, від 16 листопада 2016 року, від 02 березня 2017 року, якими було задоволено його скарги на рішення, дії та бездіяльність відповідно державного виконавця, начальників Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві колегія суддів відхилила, оскільки дані судові рішення були ухвалені до моменту складення державним виконавцем акту від 08 червня 2017 року та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 червня 2017 року.

Факт того, що ОСОБА_5 має у власності іншу квартиру та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, підтверджується наявними у справі доказами і сторони цього не заперечували в суді апеляційної інстанції. (а.с.116-117)

Надані заявником фотокартки не можуть бути визнані доказом невиконання вищевказаного рішення суду про виселення ОСОБА_5, оскільки містять ситуативне зображення певної особи в інтер'єрі приміщення. (а.с.170-174)

При цьому, інший співвласник квартири ОСОБА_13 не заперечувала, того, що донька ОСОБА_5 відвідує її за місцем проживання ОСОБА_13

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно ч. 10 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення, що боржник ОСОБА_5 самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Районний суд правильно визначився з предметом спору і межами оскаржуваних дій. Тому, доводи апелянта щодо невірного зазначення в ухвалі Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року про розгляд скарги на постанову державного виконавця колегія суддів відхилила.

За таких обставин та з огляду на положення ст. 378 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого і правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не можуть бути визнані підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова

Справа № 22-ц/796/12183/2017

Унікальний номер 753/11830/17

Головуючий у першій інстанції - Комаревцева Л.В.

Доповідач Левенець Б.Б.