Справа №464/7375/16-ц
пр.№ 4-с/464/154/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої -судді Бойко О.М.

при секретарі Кравс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність та постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою відповідно до ст.383 ЦПК України на дії та бездіяльність Сихівського відділу державної виконавчої служби в якій просить скасувати постанову державного виконавця Савки О.М. про повернення йому виконавчого документу від 21.09.2016р. ВП № 51606276 щодо виконання судового рішення у справі № 464/1563/16-а.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2016р., задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1, скасовано постанову Сихівського районного суду м.Львова від 25.03.2016р. по справі № 464/1563/16-а та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо невключення до середньомісячного заробітку сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення розміру пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» протиправними та зобовязано управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 11.08.2015, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати) згідно з довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у розмірі 90% середньомісячного заробітку державного службовця, на який нараховано та утримано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

На підставі вказаного рішення Сихівським районним судом м.Львова 21.06.2016р. був виданий виконавчий лист № 464/1563/16-а, а державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів відкрито виконавче провадження № 51606276.

Як вбачається із змісту скарги ОСОБА_1 оскаржує постанову державного виконавця Савки О.М. про повернення виконавчого документу стягувачеві від 21.09.2016р. ВП № 51606276, яка була прийнята при виконанні постанови, ухваленої в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому Законом.

Зазначеною нормою Закону визначено можливість оскардження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, однак, питанння у якому провадженні здійснюється таке оскарження регулюється відповідними нормами КАС України, ЦПК України та ГПК України.

Відповідно до ч.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виходячи із аналізу зазначених норм, інший порядок судового оскарження (тобто передбачений ст.383 ЦПК України) рішень, дії чи бездіяльності державного виконавця, пердбачений лише для тих дій чи рішень, які повязані із виконанням рішення, ухваленого в порядку норм Цивільного процесуального кодексу України.

Як вбачається із змісту скарги ОСОБА_1 оскаржується постанова державного виконавця прийнята у виконавчому провадженні з виконання постанови про перерахунок та стягнення пенсії, ухваленої відповідно до норм КАС України, а тому на вказані правовідносини не можуть поширюватись положення ст.383 ЦПК України, а оскаржуватись дії і рішення державного виконавця слід в порядку адміністративного судочинства, відповідно до ст.181 КАС України, оскільки процесуальним законом розгляд таких справ віднесено до компетенції адміністративного суду (п.5 ч.1 ст.18 КАС України).

Про той факт, що ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку Цивільного процесуального кодексу України свідчить його заява про уточнення вимог скарги від 02.11.2016р., у якій зазначено, що він звертається із скаргою відповідно до ст.383-384 ЦПК України, а також те, що він звернувся із скаргою, а не позовом, як передбачено ст.181 КАС України.

Зроблений судом висновок не суперечить правовій позиції висловленій у Постанові ВСУ від 11.11.2015р. в справі №6-2187цс15 (на яку покликався апеляційний суд при скасуванні попереднього рішення про закриття провадження), оскільки Верховним Судом переглядалась справа, у якій оскаржувались дії виконаця при виконанні рішення у цивільній справі, а не у адміністративній справі, що має місце у даному випадку .

Положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції і загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів. Цим Законом, зокрема, закріплено положення щодо права на повноважний суд, відповідно до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи .

Виходячи із вищезазначених положень, зважаючи на те, що дії та рішення, що оскаржуються ОСОБА_1 повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Сихівського ВДВС м.Львів слід закрити, роз»яснивши йому право звернутись із даними вимогами в порядку ст.181 КАС України, оскільки розгляд даної справи в порядку цивільного судочинства порушуватиме основні принципи судочинства.

Керуючись ст.ст.205, 209, 210 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів закрити.

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення із даними вимогами в порядку ст.181 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з часу її проголошення.

Головуюча Бойко О. М.