16.11.2017 Єдиний унікальний номер 205/5192/17
№ 205/5192/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Сахончик Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2017 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1994 року. Від сумісного шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки. З 2015 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Позивач просила шлюб розірвати.

У заяві від 16.11.2017 року позивач ОСОБА_1 просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у заяві від 23.10.2017 року просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.11.1994 року, який було зареєстровано в Ставропольському палаці одружень, актовий запис № 1624 (а.с. 4).

Від сумісного шлюбу дітей не мають.

Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у зв'язку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки. З 2015 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо.

Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе.

Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

На підставі ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Встановлено, що при одруженні позивач змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» і після розірвання шлюбу бажає залишити вказане прізвище.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зважаючи на те, що позивач сплатила судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с. 2), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, а саме: судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112-114 СК України, ст. ст. 10-11, 59-60, 88, 130, 174, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19.11.1994 року в Ставропольському палаці одружень, актовий запис № 1624 - розірвати.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.В. Басова