Справа № 308/6215/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

04 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів - Фазикош Г.В., Мацунича М.В.,

секретарі - Шукаль О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи такий тим, що йому на праві приватної власності належить автомобіль марки «Mersеdes Benz 211CDI», 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1. При реєстрації транспортного засобу позивачем було надано ОСОБА_1 право користування вказаним автомобілем, так як він був його зятем, однак, станом на сьогоднішній день шлюбні відносини фактично припинені. Він неодноразово звертався з вимогою до відповідача про повернення автомобіля, однак такий не бажає в добровільному порядку повернути неналежний йому транспортний засіб.

З врахуванням вищенаведеного, ОСОБА_3 просив суд задовольнити позов та усунути перешкоди у користуванні автомобілем марки «Mersedes Benz 211CDI», 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1, витребувати у ОСОБА_1 вказаний автомобіль та передати такий разом з ключами від автомобіля, оригіналом діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також оригіналом Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль Серії НОМЕР_3, що видано Ужгородським ВРЕР ВДАІ ГУМВС в Закарпатській області від 26.11.2010 року позивачу та також стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23.11.2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні автомобілем задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_3 автомобілем марки «Mersedes Benz 211CDI», 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1.

Витребувано у ОСОБА_1 автомобіль марки «Mersedes Benz 211CDI», 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1 та передано ОСОБА_3 вказаний автомобіль, ключі від автомобіля, оригінал діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також оригінал Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль Серії НОМЕР_3, що видано Ужгородським ВРЕР ВДАІ ГУМВС в Закарпатській області від 26.11.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду, оскільки таке постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, так як підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, однак їх представники надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить автомобіль марки «Mersеdes Benz 211CDI», 2005 року випуску, кузов НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1, що стверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 та довідкою №55 від 13.03.2015 року, виданою центром ДАІ №2101.

При реєстрації транспортного засобу позивачем було надано ОСОБА_1 право користування вказаним вище автомобілем, так як він був його зятем.

Позивач звертався до відповідача з вимогою від 01.04.2015 року про повернення спірного автомобіля, однак така залишилася без задоволення.

За змістом роз'яснень, викладених в п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вказано, що згідно ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків. встановлених Конституцією України та законом.

Згідно ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

В ст. 387 ЦК України вказано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом роз'яснень викладених в п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Враховуючи, що позивач є власником спірного транспортного засобу, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 та довідки №55 від 13.03.2015 року, виданої центром ДАІ №2101, будь-яких договорів (угод) між сторонами щодо відчуження вказаного транспортного засобу не укладалося, а тому, позивач має всі правові підстави для звернення до суду про захист права власності.

Суд першої інстанції вірно встановивши обставини справи, застосувавши правові норми, що регулюють спірні правовідносини, обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_3, усунувши перешкоди у користуванні належним йому на праві власності автомобілем, витребувавши спірний автомобіль та документи про реєстрацію такого від ОСОБА_1

Доводи апелянта про те, що між сторонами був вчинений удаваний правочин, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та таким було надано правову оцінку судом першої інстанції.

Враховуючи наведені обставини, оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: