Справа № 369/341/17 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/5290/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 28.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа Державна казначейська служба України про стягнення коштів та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, інвалідом 2 групи та перебуває на обліку в УПФУ України в Києво-Святошинського району Київської області. Постановою суду відповідача було зобовязано здійснити перерахунок та виплатити пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, перерахунок додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2010 року з врахуванням раніше зроблених виплат. Зазначив, що дана пенсія у визначених судом розмірах має виплачуватись йому по життєво. Проте, починаючи з 22 липня 2011 року дане судове рішення не виконується відповідачем, оскільки відповідач змінив розмір нарахування пенсійних виплат, що грубо порушує його права, так як внесення будь-яких змін до законодавства не може обмежити розмір його пенсії, яка вказана в резолютивній частині судового рішення. Таким чином, за його розрахунками заборгованість відповідача перед ним за рішенням суду по основній та додатковій пенсії за період з 23 липня 2011 року по 31 липня 2017 року становить 485 065,97 грн. Заборгованість по пенсії за період з 25 липня 2008 року по 21 травня 2010 рік до рішення суду складає 82 292,40 грн., тому позивач остаточно просив стягнути вищевказану заборгованість, зобовязавши відповідача провести відповідні розрахунки в ручному режимі з використанням макетного вводу даних в електронну базу отримувачів пенсії по коду 997, зобовязати Києво-Святошинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Київській області проводити йому нарахування та виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії по віку за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2010 року в ручному режимі з використанням макетного вводу даних в електронну базу отримувачів пенсії пожиттєво по коду 997.

У своїх письмових запереченнях відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Так зазначив, що фінансування витрат повязаних з реалізацією законодавства, що регулює вказане питання здійснюється за рахунок Державного бюджету України. Відповідно до ЗУ, яким затверджується бюджет на відповідний рік, було встановлено, що підвищення та доплати до пенсій за ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік. Так, відповідно до ПКМУ № 745 від 06.07.2011 року були встановлені розміри відповідних пенсійних виплат. Крім того, згідно особового рахунку ОСОБА_2 рішення суду по справі 2/2675/10 управлінням виконано, з урахування раніше здійснених виплат нараховано 71801, 31 грн. До того ж, Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, затвердженого ПКМУ № 440 від 03.09.2014 року встановлено чіткий порядок черговості погашення заборгованості. Разом з цим Управлінню не відомо, чому позивач не звернувся до органів Казначейства через які відбувається виконання рішення суду з метою отримання коштів. Крім того, вважають, що вимагати від управління пенсійного фонду сплати коштів не передбачених розрахунками пенсійного фонду буде порушенням принципу цільового використання коштів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_2 заборгованість по невиплаченій пенсії в розмірі 71 801,31 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату пенсії закрито.

Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_2 та Києво-Святошинське обєднане управління Пенсійного фонду України в Київській області подали апеляційні скарги посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так у своїй скарзі ОСОБА_2 зазначив, що судом не взято доводи наведені ним у позові, а лише доводи відповідача. Крім того, судом допущено подвійне стягнення, оскільки вказана у рішенні сума вже була стягнута з відповідача іншим рішенням суду та не була предметом спору у даному провадженні. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду посилаючись на обставини зазначені у запереченнях на позов просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, інвалід 2 групи довічно.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2010 року у справі № 2-а-2675/10 визнано дії посадових осіб Управління ПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_2 з 22 травня 2010 року неправомірними; зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок і виплату державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2010 року з урахуванням раніше здійснених виплат та подальшим перерахунком.

На виконання постанови суду Управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області здійснено перерахунок пенсії з урахуванням проведених виплат та подальшим перерахунком, сума якого складає 71 801,31 грн.

Частково задовольняючи позов та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість по невиплаченій пенсії у розмірі 71 801,31 грн., суд послався на те, що судове рішення з 2010 року не виконане у повному обсязі, позивачу нарахована пенсія на виконання судового рішення в розмірі 71 801,31 грн., тому дані кошти є заборгованістю відповідача перед позивачем і підлягають стягненню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки з матеріалів справи вбачається, що рішенням Києво-Святошинському районі Київської області від 20.04.2017 року, яке набрало законної сили, вже стягнуто з Управлінням Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області на користь ОСОБА_2 вказану заборгованість по невиплаченій пенсії у розмірі 71 801,31 грн.

Таким чином, в цій частині рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки набрало законної сиди рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості в решті позовних вимог, суд послався на їх недоведеність, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки позивач не довів факт існування порушених, невизнаних або оспорюваних його прав, свобод та інтересів, які підлягають захисту в порядку цивільного судочинства.

Так, позивач фактично не погоджується з розміром нарахованої відповідачем пенсії, а такі доводи позивача так як і решта позовних вимог про зобовязання відповідача здійснити їх перерахунок і виплату в інших розмірах повинні розглядатися та вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

За змістом ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з п.4 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У пункті 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2012 року №4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у звязку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» судам розяснено, що вимоги про нарахування субєктом владних повноважень та проведення встановлених статтями 39,48,50,52,54 Закону про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплат є публічно- правовим, а не цивільно-правовим.

Тому судова колегія погоджується з висновком суду про закриття провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_2 про зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату пенсії в розмірах по рішенню Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2010 року, на підставі ст. 205 ЦПК України у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, апеляційні скарги ОСОБА_2 та Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області підлягають до часткового задоволення із закриттям провадження у справі в частині задоволення позову, а в решті рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 310,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року в частині задоволення позову та стягнення з Києво-Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_2 заборгованості по невиплаченій пенсії в розмірі 71 801,31 грн. - скасувати і в цій частині позовних вимог провадження у справі закрити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :