пр. № 2-др/759/4/17
ун. № 759/2595/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника заявника ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баландіна Тетяна Миколаївна про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд ухвалити додаткове рішення, яким скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, аргументуючи тим, що ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання щодо заявлених позовних вимог, чим ускладнюється виконання даного рішення.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили (а.с. 69-73).

Третя особа надіслала на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства (а.с. 73).

Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою (ч. 3 ст. 220 ЦПК України).

Суд дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2016 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баландіна Тетяна Миколаївна про визнання договору дарування недійсним (т.1 а.с. 133, 134).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.11.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2016 залишено без змін (т. 2 а.с. 12, 13).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.09.2017 касаційну скаргу ОСОБА_3 поданої представником ОСОБА_5 відхилено, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2016 залишено без змін (т. 2 а.с. 57-59).

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14 передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Зі змісту ухваленого рішення суду 11.08.2016 вбачається, що судом позовні вимоги задоволено визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 29.10.2013 міжОСОБА_2, та ОСОБА_6 посвідчений ПН КМНО Баландіною Т.М. зареєстрований в реєстрі №1854 та стягнено судові витрати по справі з відповідача на користь позивача у розмірі 551 грн 20 коп.

Рішення ухвалено стосовно всіх позовних вимог, з приводу яких подавалися докази і давалися пояснення, суд зазначив точні дані, інші питання у судововму засіданні не досліджувался, а також вирішив питання про судові витрати. В даній справі відсутні підстави для того, щоб суд допустив негайне виконання рішення. За таких обставин суд не має підстав для ухвалення додаткового рішення в цій частині.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав, встановлених ч. 1 ст. 220 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення, у зв'язку з чим у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 5 ст. 220 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 220 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баландіна Тетяна Миколаївна про визнання договору дарування недійсним.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: