№ провадження 2/521/4375/17
20 листопада 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Целух А.П.,
при секретарі Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб: Одеської товарної біржи, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб: Одеської товарної біржи, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, свої вимоги позивач обґрунтовує обставинами викладеними у позові.
Позивач у судове засідання не з'явився , надавши до суду заяву, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та треті особи Одеська товарна біржа, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Заяв та клопотань про порядок розгляду справи до суду не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.
У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи ,Відповідачам належала спірна квартира в рівних частинах на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 09.08.1996 р. за № 6- 5663 та зареєстрованого за№ 156 від 13.08.1996 р.
Сторони договору купівлі-продажу умови договору при його укладенні виконали повністю, претензій не мають, всі істотні умови угоди купівлі-продажу були виконані, Відповідачі виселилися з квартири були зняті з реєстраційного обліку за цією адресою, а Позивач, ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у свою чергу, вселилися до вказаної квартири, зареєстровані та проживають у ній та сплачують комунальні платежі, покупцю було передано квартиру за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить реєстрація Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації права приватної власності за ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Позивачем, тому суд вважає, що квартира за адресою: адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, буд. З, кв. 22 , що має загальну площу 69,80 кв.м., складається з трьох кімнат житловою площею 50,3 кв.м., кухні, туалету та коридору, правомірно є власністю ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1
Відповідно до свідоцтва про смерть , . ОСОБА_7 помер 04.01.2017 р.
Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2.
У встановленому законом порядку Позивач звернувся до Другої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину .
Однак Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючим документом на спадкове майно є спірний договір, який укладений у порядку Закону України «Про товарну біржу» в редакції від 16.02.1993 р.тому позивачу було рекомендовано звернутися до суду, що й стало підставою її звернення до суду з дійсним позовом
Спірний договір повністю відповідає вимогам чинного на момент його укладення законодавства, виходячи з наступного.
Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 p., до вказаних правовідносин належить застосувати норми ЦК України в редакції 1963 року, оскільки його норми регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення.
Разом з тим, ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, яка була чинна станом на 22.08.1996року, тобто на дату укладення договору, передбачала, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Відносини з Товарною Біржою в частині порушення порядку реєстрації вказаного Договору у відповідності п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України являються довготривалими і підлягають розгляду у судовому порядку.
Відповідно до вимог ст.ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції від 16.02.1993 p., членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 р. за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 р. право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК УРСР 1963 p., нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі.
Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 р. договір купівлі продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Разом з тим, визначення понять «житловий будинок» і «квартира» у законодавстві розрізняються.
Таким чином, при укладенні спірного договору його сторони діяли правомірно та згідно з вимогами чинного на той час законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 p., якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічна норма міститься і в чинному на даний момент ЦК України: відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» від 28.04.1978 р. № З, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Зі спірного договору вбачається, що відповідач ОСОБА_3 JI.B., укладаючи договір, діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4, а ОСОБА_5 діяла від свого імені та від імені неповнолітніх Позивача та ОСОБА_6
Оскільки Позивач, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на час укладення договору були неповнолітніми, тобто не могли бути членами біржі, це суперечить вимогам ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», якою передбачено, що біржовою операцією визнається угода, якщо серед іншого її учасники є членами
біржі. У зв'язку з цим договір купівлі-продажу майна нібито не відповідає вимогам законодавства України, яке діяло на момент укладення договору.
Проте договір було підписано законним представником неповнолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 JI.B., законним представником неповнолітніх Позивача та ОСОБА_6 - ОСОБА_5 з дотриманням вимог ст. 53 ЦК УРСР від 18.07.1963 р.
Зі спірного договору вбачається, що сторони домовились відносно усіх істотних умов даного договору, його предмет і ціну та відбулося повне виконання договору як збоку покупця, який здійснив оплату, так і з боку продавців, який прийняли оплату та передали у власність покупця квартиру за адресою: АДРЕСА_1, тобто виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу.
Отже, на момент укладання спірного договору покупцями та продавцями було додержано вимог законодавства, яке діяло на той час.
Відповідно до вимог статі 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним.
При таких обставинах суд вважає, що даний договір можна визнати дійсним.
Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права.
Керуючись ст.ст. 16, 220, 334, ст. ст. 11, 88, ст. ст. 213, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб: Одеської товарної біржи, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Головуючий: А.П.Целух20.11.17