Справа № 344/9844/17
Провадження № 2/344/3358/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 15.07.1999 року у відділі РАГС Івано-Франківського міськвиконкому, зареєструвала шлюб з відповідачем.

В шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникають сімейні конфліки в присутності малолітньої дитини, що негативно впливає на її виховання. Неодноразові спроби позивачки змінити поведінку відповідача виявились даремними. За таких обставин подружжя втратило взаємні почуття та повагу один до одного, стали чужими людьми, а тому, шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу спільно нажитого майна немає. А тому, просила шлюб розірвати, малолітню доньку залишити на проживання з нею.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1 сторони 15.07.1999 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 747 (а.с.5).

Від даного шлюбу у подружжя народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив.

А тому, суд приходить до висновку, що такий шлюб зберігати не доцільно.

Крім цього, сторони в добровільному порядку визначили місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 з матір"ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 15.07.1999 року у відділі РАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 747 слід розірвати, малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 15.07.1999 року у відділі РАГС Івано-Франківського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 747 - розірвати.

Малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.