27.11.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/1202/17
провадження №2/533/387/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Лизенка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Гордієнко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області, Козельщинська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

31.10.2017 року позивач звернувся із позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07 січня 2016 року помер ОСОБА_4. Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка площею 3,47 га, надана для ведення сільськогосподарського виробництва.

Позивач та відповідач звернулися до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька ОСОБА_5

24 жовтня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідчений Козельщинською державною нотаріальною конторою.

24 жовтня 2017 року позивач звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але Козельщинською державною нотаріальною конторою відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у звязку з тим, що померлий за життя належним чином не зареєстрував право власності у відділі земельних ресурсів та не отримав державний акт на цю земельну ділянку.

Інші спадкоємці за законом ОСОБА_6, ОСОБА_7 від спадщини відмовились.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.36).

Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглянути без її участі (а.с.35).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання представника не забезпечила, заяв та клопотань до суду не подавала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання представника не забезпечила, надала письмову заяву, в якій зазначила, що справу просить розглянути без участі представника, а також не має самостійних вимог по справі, щодо предмету спору, а також заперечень проти позову (а.с. 34)

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

07.01.2016 року помер ОСОБА_4 (а.с.7). Позивач є рідним сином померлого (а.с.6), відповідач рідною дочкою.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.04.2008 року померлому належала земельна ділянка площею 3,47 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області (а.с. 20).

Відповідно до довідки відділу у Козельщинському районі Полтавської області від 22.03.2017 року, на громадянина ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.04.2008 року, реєстровий №1283, державний акт на земельну ділянку площею 3,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чапаєвської сільської ради Козельщинського району Полтавської області не видавався (а.с.18).

Згідно з довідкою відділу у Козельщинському районі Говного управління Держгеокадастру у Полтавській області вартість вказаної земельної ділянки на 2017 рік складає 117897,85 грн (а.с.19).

Згідно витягу із Спадкового реєстру за померлим ОСОБА_4 заповітів не зареєстровано (а.с. 16).

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

19.04.2016 року, тобто у строк, передбачений ст.1270 ЦК України, позивач та відповідач звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с.18,19).

Таким чином, позивач та відповідач прийняли спадщину.

Згідно витягу із Спадкового реєстру заведено спадкову справу за № 138/2016 року після померлого ОСОБА_4 (а.с.15).

19.04.2017 року до Козельщинської державної нотаріальної контори із заявою звернулись дружина померлого ОСОБА_6, в якій зазначила, що відмовляється належної їй частки спадщини на майно померлого та дочка ОСОБА_7, яка також відмовилась від належної їй частки спадщини на майно померлого (а.с.11, 12, 14).

Між позивачем та відповідачем укладено договір, який посвідчено 24.10.20167 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, реєстровий номер 4442, про розподіл спадкового майна (а.с.13).

Відповідно до умов вказаного договору до відповідача переходить земельна ділянка площею 3,1605 гектари, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, недоотримана пенсія в сумі 1174 грн 00 коп., а позивачу - земельна ділянка площею 3,47 гектари, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Мальцівської (Чапаєвської) сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

24.10.2017 року позивач звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про на спадщину за законом (а.с.10).

24.10.2017 року постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,47 гектари, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мальцівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, у звязку із відсутністю документа, який засвідчує право власності померлого на цю земельну ділянку (а.с.14).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.3 ст.1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права.

Таким чином, є законні підстави для визнання позивача власником зазначеної земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області, Козельщинська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Мальцівської (Чапаєвської) сільської ради Козельщинського району Полтавської області, загальною площею 3,47 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому 07.01.2016 року ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 12.04.2008 року, реєстровий номер 1283.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Лизенко