Справа № 369/171/16-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/816/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 24.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом посилаючись на те, що 26 липня 2013 року о 08:40 год. на автодорозі Київ-Фастів ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки SUBARU, Д.Н аа 7886 НО, виїжджаючи з прилеглої території на проїжджу частину та здійснюючи повтор ліворуч до с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем марки SUBARU, д.н 595-41 КТ, за що був постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ».

Згідно висновку експерта розмір матеріальної шкоди, що полягає у вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, заподіяної йому внаслідок ДТП складає 217 470,97 грн. Страхова компанія має відшкодувати позивачу завдану шкоду в межах лімітів відповідальності та з врахуванням франшизи і сплаченого страхового відшкодування, а саме в розмірі 12 155,50 грн.

Відповідач, як винуватець в ДТП, зобовязаний відшкодувати решту шкоди в розмірі 168 470,97 грн. Також через неправомірні дії відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 10 000 грн.

При цьому просив суд стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 171,92 грн. та витрати за проведену експертизу в розмірі 3 336,03 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 12 155,50 грн. та судові витрати в розмірі 357,05 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 168 470,97 грн., на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та судові витрати в розмірі 4 975,27 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 липня 2013 року об 08 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Фастів ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Subaru, державний номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території на проїжджу частину та здійснюючи поворот ліворуч до с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем Subaru, державний номерний знак НОМЕР_2, що рухався в напрямку до м. Києва. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.10.1 ПДР.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 серпня 2013 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню.

Дана постанова не оскаржувалась.

Власником автомобіля Subaru, державний номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_2.

Між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_3 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За цим договором забезпечений транспортний засіб - автомобіль Subaru, державний номерний знак НОМЕР_1.

ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. З матеріалів справи встановлено, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на час ухвалення рішення виплатило страхове відшкодування в розмірі 36 844,50 грн. на підставі звіту №1203 про оцінку транспортного засобу складеного 05 серпня 2013 року ФОП ОСОБА_4

Висновком проведеною у справи комісійної судової автотоварознавчої експертизи №6248/16-54 від 17 серпня 2016 року встановлено ринкову вартість автомобіля Subaru, державний номерний знак НОМЕР_2, на час ДТП (26 липня 2013 року) становить 105 741,40 грн., на час проведення дослідження (10 серпня 2016 року) 286 688 грн. Вартість, матеріального збитку складає 106 122,52 грн., вартість відновлювального ремонту складає 217 470,97 грн.

На час розгляду справи автомобіль позивача не відремонтований.

Встановивши вказані обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru, державний номерний знак НОМЕР_2, складає 217 470,97 грн., страхова компанія ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виплатила страхове відшкодування в розмірі 36 844.50 грн., тому до стягнення з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 12 155,50 грн. (з врахуванням ліміту страхового відшкодування, встановленої франшизи та здійсненої виплати), з ОСОБА_3 підлягає сума 168 470,97 грн. (шкода не покрита страховою виплатою та франшиза).

Розмір моральної шкоди суд визначив у розмірі 3000 грн .

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Так, ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого .

Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

За ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У ст. 9.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого.

За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За таких обставин, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що зі страхової компанії має бути стягнута недовиплачена сума з реальної суми збитків, а оскільки вся сума ліміту збитки не покриває-ця різниця підлягає стягненню з відповідача.

Також правильно застосовано судом положення ст..ст. 23,1167 ЦК України, оскільки моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Рішення суду оскаржується страховою компанією в тій частині, що матеріалах справи є звіт №1203 про оцінку транспортного засобу складеного 05 серпня 2013 року ФОП ОСОБА_4, на підставі якого страхова компанія здійснила страхові виплати, який є належним доказом, в звязку з чим суд безпідставно в основі своїх висновків, виходив з судової експертизи.

Проте такі доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги виходячи з наступного.

Висновок оцінювача, на який посилається відповідач згідно Глави 5 ЦПК України є доказом допустимим, який приймається судом разом з іншими доказами у їх сукупності і може бути прийнятий до уваги у разі, якщо визначений ним розмір збитків сторонами не оспорений.

Висновок експерта судової експертизи є належним доказом у справі.

З матеріалів справи вбачається, що розмір збитків визначений висновком оцінювача, на підставі якого страхова компанія здійснила страхові виплати позивачем не визнавався в звязку з чим у справі була призначена судова експертиза, яка визначила відмінний розмір завданої шкоди в сторону збільшення.

Належними та допустимими доказами про те, що цей висновок є неповним або неясним у встановленому законодавством порядку відповідач не довів, оскільки таких доказів у справі не має.

За таких обставин, коли апеляційна скарга ґрунтується лише на цих доводах, які висновків суду не спростовують, як необґрунтована підлягає відхиленню.

Хоча страхова компанія просить скасувати рішення суду повністю, проте в іншій частині рішення суду не стосується її прав та обовязків.

Таким чином в іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді