Справа № 310/3766/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........ОСОБА_1,

при секретарі…………..ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 з 14 лютого 2004 р. по 08 липня 2014 року. За час шлюбу з відповідачем ними було придбано майно, а саме, житловий будинок № 43 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по вул. Приморська в м. Бердянську Запорізької області, згідно свідоцтва на право власності, виданого 21.12.2012р., та земельну ділянку площею 0,0315 га (кадастровий номер :10:011:0124), що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приморська, будинок 43, згідно договору купівлі - продажу від 17жовтня 2008 року. Цей будинок та земельна ділянка були куплені на кошти від продажу її квартири за адресою: АДРЕСА_1. Зазначила, що відповідач не зможе пояснити джерело коштів на купівлю будинку та земельної ділянки. Тому вважає, що будинок та земельна ділянка мають бути віднесені до її особистого майна. Просила суд визнати її особистою приватною власністю: житловий будинок з надвірними спорудами № 43 по вул. Приморська в м. Бердянську Запорізької області; земельну ділянку (кадастровий номер :10:011:0124) для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0315 га по вул. Приморська, 43 в м. Бердянську Запорізької області .

Позивачка до початку судового засідання через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, до початку судового розгляду надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Судом встановлено, що 14 лютого 2004 року між ОСОБА_4 та Шереметьєвою-Ятківською (після укладення шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб (свідоцтво про одруження І-ЖС № 111846, видане 14.02.2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського РУЮ Запорізької області а.с.9). Рішенням Бердянського міськрайоного суду Запорізької області від 16.06.2014 року шлюб між сторонами бул розірвано (а.с.11).

В період шлюбу, а саме, 17.10.2008 року на піставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6, реєстровий №1818, Шереметьєва-Ятківська (після реєстрації шлюбу ОСОБА_3) Н.С. купила земельну ділянку площею 0,0315 га, кадастровий номер :10:011:0124, за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Приморська, 43, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 7-8,14,15).

Крім того, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САF №833033 від 21.12.2012 року ОСОБА_7 ОСОБА_4 (після реєстрації шлюб ОСОБА_3) Н.С. на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вл. Приморська, буд. 43 (а.с.12-13,16).

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти які належали їй, йому особисто.

Згідно з розясненнями, що містяться в п.п. 23,30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка ОСОБА_3 посилалася на те, що спірне нерухоме майно вона придбала за особисті кошті, а саме, за кошти від продажу її квартири в м. Пологи Запорізької області. На підтвердження даної обставини надала: копію договору купівлі-продажу від 01.10.2002 року, відповідно до якого вона придбала квартиру №1 за адресою: м. Пологи, пров. Водопровідний, буд. 16; інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10257584 від 01.11.2017р., відповідно до якої квартира №1 по пров. Водопровідний в м. Пологи відчужена на підставі договору купівлі-продажу від 10.03.2006 року; копію договору купівлі-продажу квартири від 15.03.2007р, відповідно до якого мати позивачки ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серія ІІ-ЖС №291697 від 06.05.1978р.), яка знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, продала квартиру № 60 за адресою: м.Пологи, вул.Пролетарська, буд.164, та копію договору купівлі-продажу від 27.09.2008р., відповідно до якого ОСОБА_7 продала житловий будинок №12 по вул. Баумана в м. Бердянську Запорізької області, а договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки було укладено в жовтні 2008 року, тобто після продажу зазначеного нерухомого майна.

Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57 60 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем вимог позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому таке визнання може бути прийнято судом.

За таких підстав суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1):

-житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м.Бердянськ Запорізької області, вул. Приморська, №43;

-земельну ділянку (кадастровий номер :10:011:0124), площею 0,0315 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: місто Бердянськ Запорізької області, вулиця Приморська, №43.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_1