04.05.2017 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2/331/884/2017
04 травня 2017 року місто Запоріжжя
Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Смолка І.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2017 року предявлена позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.
Згідно ст.. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.
Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.
У відповідності до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Стаття 119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.
У відповідності до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказуванням.
В порушення даної норми закону позивачем не додано до матеріалів позовної заяви документів, що підтверджують факт проживання чи перебування відповідача на території Жовтневого району м. Запоріжжя в установленому законом порядку чи доказів того, що на утриманні позивача перебуває малолітня чи неповнолітня дитини.
Крім того, у позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Проте, водночас вказує місце проживання відповідача за однією і тією ж самою адресою, за якою вона мешкає, при цьому доказів проживання чи перебування позивача на території Жовтневого району м. Запоріжжя суду також не надано. Відтак, позивачеві слід зазначити точне місце проживання відповідача з метою в подальшому його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи судом.
Також, суд вважає, що позивачу необхідно уточнити зміст своїх позовних вимог в частині розірвання шлюбу у відповідності до п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України та зазначити чи бажає позивач після розірвання шлюбу залишити своє шлюбне прізвище чи має намір взяти свої дівоче прізвище.
Окремо, слід зазначити, що відповідно до змісту позовної заяви, у сторін немає неповнолітніх дітей від шлюбу. Проте, у позовній заяві позивач не вказала причин, за яких є неможливим розірвання шлюбу в порядку, встановленому статтею 106 Сімейного кодексу України (шляхом звернення до органу реєстрації актів цивільного стану).
Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно ч. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення до суду з цим позовом становить 640 гривень 00 копійок.
Перевіркою позову встановлено, що ОСОБА_1 судовий збір сплачено не було.
Оскільки суд розглядає цивільні справи в межах позовних вимог, то позивачу слід усунути недоліки позову шляхом сплати судового збору у відповідному розмірі за позовну вимогу немайнового характеру та надання оновленої позовної заяви з додатками.
Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з моменту отримання позивачем ухвали.
Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом позивачеві був встановлений строк, який не може перевищувати пяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.
Станом на 04.05.2017 року, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від позивача ОСОБА_1 не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів для усунення недоліків, викладених по тексту ухвали суду від 19.04.2017 року.
У відповідності до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
У звязку з тим, що заявником не виконані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків заяви, суд вбачає законні підстави для повернення заяви заявнику.
Згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України суддя,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачеві.
Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: І.О.Смолка