Справа № 567/661/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно звернувся ОСОБА_2

В обґрунтування позову зазначає, що в 1974 році подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно побудували садибний житловий будинок, що розташований в с. Завизів Острозького району по вул. Тиха,6 в якому вони проживали та вели спільне господарство.

Вказує, що відповідно до погосподарської книги даний садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с.Завизів Острозького району по вул. Тиха,6 рахується за ОСОБА_4, який на даний час помер. Вказує, що дане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору та станом на 1991 рік у ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5, а тому їх частка як членів колгоспного двору становила по 1/2 частці даного будинковолодіння за кожним.

Вказує, що 07.11.2015 року померла ОСОБА_5, а 28.10.2016 року помер ОСОБА_4

За життя, а саме 15.01.2016 року ОСОБА_4 було складено заповіт посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №01, у якому він залишив заповітне розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що йому буде належати на день смерті, заповів ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_4 Острозькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №15/2017. Спадкоємцем за заповітом посвідченим 15.01.2016 року ОСОБА_3 сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрованим в реєстрі за №01, є позивач ОСОБА_2 Заяви про прийняття чи відмову від спадщини від інших осіб не надходили.

17.05.2017 року приватним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_4, було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме - земельну ділянку, площею 0,2500 га, що знаходиться в с.Завизів вул. Тиха,6 Острозького району Рівненської області, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельні ділянки площею 0,1200 га, 0,3390 га, 2,5089 га, 0,2117 га, 2,2240 га, які розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області, призначені для ведення особистого селянського господарства.

Водночас, позивач вказує, що не може реалізувати свого права на частину спадкового майна, а саме на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району Рівненської області вул.Тиха,6, так як за життя спадкодавець не зареєстрував за собою право власності на будинковолодіння та не виготовив свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз в звязку з його смертю.

За вказаних обставин, ОСОБА_2 просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, право приватної власності на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району Рівненської області вул. Тиха,6.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що фактично у власності ОСОБА_4, який на даний час помер, перебував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району по вул.Тиха,6.

Вказує, що дане будинковолодіння відносилося до типу колгоспного двору та станом на 15 квітня 1991 року у ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5, а отже спірне будинковолодіння належало їм в рівних частинах.

07.11.2015 року померла ОСОБА_5

На день своєї смерті ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому 20.02.1959 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Острозького району, шлюбі з ОСОБА_4, з яким проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Додатково пояснила, що в подружжя дітей не було.

Заповіти ОСОБА_5 не складалися та від її імені не посвідчувалися.

Після смерті ОСОБА_5 Острозькою районною державною нотаріальною конторою 03.06.2016 року було заведено спадкову справу №118/2016 і спадкоємцем за законом після її смерті є її чоловік ОСОБА_4

15.06.2016 року Острозькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,2117 га та 2,2240 га, що знаходяться на території ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області, призначені для ведення особистого селянського господарства.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 був єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 та оскільки для ОСОБА_5, як члену колгоспного двору у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району Рівненської області вул.Тиха,6, належала 1/2 частка, а тому з врахуванням вищевикладеного право на неї переходить до ОСОБА_4, як спадкоємця за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Посилається на те, що ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, та належним чином оформив свої спадкові права. Таким чином, оскільки для ОСОБА_5, як члена колгоспного двору, у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району Рівненської області по вул.Тиха,6, належала 1/2 частка, а тому з врахуванням вищевикладеного право на неї перейшло до ОСОБА_4, як спадкоємця за законом.

28.10.2016 року помер ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя, а саме 15.01.2016 року ОСОБА_4 було складено заповіт посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №01, у якому він залишив заповітне розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачу ОСОБА_2

Вказує, що після смерті ОСОБА_4, 24.02.2017 року Острозькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №15/2017. Спадкоємцем за заповітом посвідченим 15.01.2016 року ОСОБА_3 сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрованим в реєстрі за №01, є ОСОБА_2 Заяви про прийняття чи відмову від спадщини від інших осіб не надходили.

15.06.2016 року приватним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори, позивачу ОСОБА_2, як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_4, було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку, площею 0,2500 га, що знаходиться в с.Завизів вул. Тиха,6 Острозького району Рівненської області, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (зареєстроване в реєстрі за №96); земельної ділянки площею 0,1200 га, що знаходиться на території с.Завизів Острозького району Рівненської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства (зареєстроване в реєстрі за №97); земельних ділянок площею 0,3390 га, 2,5089 га, 0,2117 га, 2,2240 га, що розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області, призначені для ведення особистого селянського господарства (зареєстровані в реєстрі за №98, №99, №100, №101).

Пояснила, що за життя ОСОБА_4 не виготовив необхідної технічної документації, не зареєстрував право власності на будинковолодіння та не виготовив свідоцтво про право власності на нього, що перешкоджає реалізації прав позивача на дане майно.

Враховуючи наведені обставини, просить позов задовольнити та визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_4, право приватної власності на садибний житловий будинок, що розташовані в с.Завизів Острозького району Рівненської області вул. Тиха,6.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Острозького району в судове засідання не з"явився, в поданій суду заяві позов визнав та просить здійснювати розгляд справи в його відсутності.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що в с. Завизів Острозького району Рівненської області по вул.Тиха,6 розташований садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який обліковувався за ОСОБА_4

Зазначене підтверджується випискою з погосподарської книги №1 (особовий рахунок №0136), з якої встановлено, що житловий будинок №6 по вул.Тиха в с.Завизів Острозького району рахувався за ОСОБА_4

З технічного паспорту на садибний житловий будинок №6 по вул.Тиха в с.Завизів Острозького району Рівненської області вбачається, що його власником зазначений ОСОБА_4, даний житловий будинок (А1) 1974 року побудови та складаться з: веранди 1-1, вітальні 1?2, кладової 1-3, кухні 1-4, житлової 1-5, житлової 1-6, загальною площею 47,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., та господарсько-побутових будівель: веранди а, вхідних сходів а1, сараю Б, сараю В, літньої кухні в, погреба Г, колодязя К.

Відповідно до довідки ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області №340 від 12.07.2017 року, даний житловий будинок відносився до типу колгоспного двору та членами колгоспного двору станом на 1991 рік були ОСОБА_4 (голова двору) та ОСОБА_5

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях належав житловий будинок з надвірними будівлями в с.Завизів Острозького району по вул.Тиха,6 - по 1/2 частці за кожним.

Зі свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №182912 встановлено, що ОСОБА_5 померла 07.11.2015 року (актовий запис №16 від 10.11.2015р.).

На день своєї смерті ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому 20.02.1959 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Острозького району шлюбі з ОСОБА_4 (актовий запис № 9 від 20.02.1959 року), що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №111780, виданим 27.05.2016 року.

ОСОБА_6 із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44060257 від 03.06.2016 року та спадкової справи №118/2016 встановлено, що заповіти ОСОБА_5 не складалися та від її імені не посвідчувалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_6 довідки ОСОБА_3 сільської ради Острозького району №341 від 12.07.2017р. на день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 та в склад її сімї входив чоловік ОСОБА_4

З матеріалів спадкової справи №118/2016, заведеної після смерті ОСОБА_5 Острозькою районною державною нотаріальною конторою 03.06.2016 року, ОСОБА_6 про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44060319 від 03.06.2017 року, встановлено, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 є її чоловік ОСОБА_4, який проживав разом з нею та звернувся із заявою про прийняття спадщини, тому відповідно до ст. 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину, як такий, що фактично вступив в управління спадковим майном. Заяви про прийняття чи відмову від спадщини після смерті ОСОБА_5 від інших осіб не надходили.

15.06.2016 року Острозькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 (зареєстровані в реєстрі за №396, 395) на земельні ділянки площею 0,2117 га, 2,2240 га, що знаходяться на території ОСОБА_3 сільської ради Острозького району та призначені для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч.1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Оскільки для ОСОБА_5, як члена колгоспного двору, у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Завизів Острозького району Рівненської області вул. Тиха,6, належала 1/2 частка, то право на неї переходить до ОСОБА_4, як спадкоємця за законом.

ОСОБА_6 свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №197830 ОСОБА_4 помер 28.10.2016 року (актовий запис №16 від 28.10.2016 року).

Відповідно до ч.1 ст.1217, ч.1 ст.1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя, а саме 15.01.2016 року ОСОБА_4 було складено заповіт посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №01, у якому він залишив заповітне розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_2

ОСОБА_6 Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №46880195 від 24.02.20117р., відмітки на заповіті встановлено, що вказаний заповіт є чинним, змінено чи скасовано його не було.

На день своєї смерті ОСОБА_4 був зареєстрований один в ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить довідка ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області №479 від 31.10.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

24.02.2017 року приватним нотаріусом Острозької районної нотаріальної контори ОСОБА_7, згідно поданої ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини за заповітом, було заведено спадкову справу №15/2017 після смерті ОСОБА_4

З матеріалів спадкової справи №15/2017 встановлено, що спадкоємцем за заповітом посвідченим 15.01.2016 року ОСОБА_3 сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрованим в реєстрі за №01, є позивач ОСОБА_2 Заяви про прийняття чи відмову від спадщини від інших осіб не надходили.

17.05.2017 року приватним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_4, було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме - земельну ділянку, площею 0,2500 га, що знаходиться в с.Завизів вул. Тиха,6 Острозького району Рівненської області та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельних ділянок площею 0,1200 га, 0,3390 га, 2,5089 га, 0,2117 га, 2,2240 га, що знаходяться на території ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області, призначені для ведення особистого селянського господарства (зареєстровані в реєстрі за №96, №97, №98, №99, №100, №101).

Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про право на спадщину за заповітом з витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Частиною 1 ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки для ОСОБА_4 як члену колгоспного двору належала 1/2 частка, та як спадкоємцю за законом після смерті ОСОБА_5 також належала 1/2 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району Рівненської області вул.Тиха,6, а тому з врахуванням вищевикладеного право на цілий садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями переходить до позивача ОСОБА_2, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_4

Вказані докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За життя ОСОБА_4 не виготовив необхідної технічної документації, не оформив та не зареєстрував право власності на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Завизів Острозького району Рівненської області вул. Тиха,6 та не завершив оформлення своїх спадкових прав на 1/2 частку зазначеного нерухомого майна, як спадкоємець після смерті ОСОБА_5, що порушує передбачені законом права ОСОБА_2, як спадкоємця за заповітом після його смерті.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що після звернення ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_7 за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Завизів Острозького району Рівненської області вул. Тиха,6, у такій видачі йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_7 №94/02-31 від 17.05.2017 року.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу).

За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_4 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст.1216, 1233-1235 ЦК України ОСОБА_2 має право на спадщину після його смерті, то за ОСОБА_2, як спадкоємцем за заповітом, слід визнати право власності на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться с. Завизів Острозького району по вул.Тиха,6.

На підставі п. 4 ст. 25, п. 11 ч.1 ст. 346, ст.ст. 328, 1216, 1233-1235, 1269, 1299 ЦК України, Закону України "Про власність", керуючись ст.ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 право власності на садибний житловий будинок загальною площею 47,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м. з господарсько-побутовими будівлями, які знаходяться в с.Завизів Острозького району Рівненської області по вул.Тиха,6.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_8