ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/305/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_2, на дії та рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2017 публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк», стягувач) звернулося до суду зі скаргою із скаргою на дії та рішення державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ясінської А.С.

На обґрунтування скарги стягувач зазначив, що 11.06.2014 Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалене рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору. За вказаним рішенням суд видав виконавчий лист, який був пред'явлений до примусового виконання до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (виконавче провадження № 49809697).

13.02.2017 стягувач отримав постанову державного виконавця Ясінської А.С. від 29.04.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою для повернення виконавчого документа стало те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Стягувач послався на те, що державним виконавцем Ясінською А.С. було порушено вимоги статей 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме : не здійснені всі необхідні дії, які передбачені вищевказаним Законом, державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обов'язків, які були покладені на нього державою, що призвело до порушення прав стягувача.

Представник стягувача Кононенко Д.А. подав письмове клопотання про розгляд скарги у його відсутність.

Згідно з наказом від 11.10.2016 № 1950/3 Ясінська А.С. звільнена з посади державного виконавця (а.с. 35), а представник Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до суду повторно не прибув.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився, про причини неявки не повідомив, пояснення на скаргу не надав.

Нез'явлення осіб, які беруть участь у справі, є підставою для розгляду скарги без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали скарги та копії матеріалів виконавчого провадження № 49809697, суд встановив такі обставини.

06.07.2015 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/6333/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» судового збору в сумі 222,97 грн.

14.01.2016 начальником відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області Василенком М.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49809697.

29.04.2016 державний виконавець Ясінська А.С. винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

На обґрунтування рішення про повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець послався на те, що в ході проведення виконавчих дій у боржника не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Копію цієї постанови стягувач отримав 13.02.2017, а отже десятиденний строк оскарження ним не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про неправомірність дій державного виконавця, суд керується відповідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999,чинній на час вчинення оскаржуваних дій, далі - Закон № 606-XIV).

Так, зазначеним Законом визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статей 11, 27 вищевказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення…

З метою ефективної реалізації покладених на державного виконавця завдань щодо здійснення заходів примусового виконання рішень закон наділяє його широкими повноваженнями (правами), зокрема, правом здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами (частина 3 статті 11 Закону № 606-XIV).

Згідно статті 32 Закону № 606-XIV заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що з метою відшукання майна боржника ОСОБА_2 державний виконавець направляв запити до Державної податкової служби, органів Пенсійного фонду України та Сервісного центру (Фастівського МРЕВ ДАІ), проте інформації про наявність у боржника майна або доходів отримано не було.

У цивільному судочинстві діє принцип, відповідно до якого кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (статті 10, 60 ЦПК України).

Враховуючи, що відділ державної виконавчої служби не надав суду доказів вжиття інших заходів примусового виконання рішення суду, зокрема, заходів щодо забезпечення явки боржника до державної виконавчої служби та встановлення його місця проживання і місця роботи, здійснення виходу за зазначеною у виконавчому листі адресою, реалізації передбачених законом можливостей обмежити боржника у праві виїзду за межі України, накласти на боржника штраф, внести подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за статтею 382 КК України, суд дійшов висновку, що при здійсненні виконавчих дій державним виконавцем не були вжиті усі необхідні та можливі заходи, спрямовані на виконання рішення.

За таких обставин суд вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена необґрунтовано, без передбачених пунктом 2 частини 1 статті 47Закону № 606-XIV підстав.

Неправомірним рішенням державного виконавця порушено права та законні інтереси стягувача ПАТ «Родовід Банк», які підлягають захисту шляхом скасування оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ясінської А.С. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 49809697.

Скасувати постанову державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ясінської А.С. від 29 квітня 2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену в рамках виконавчого провадження № 49809697.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: