АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1657/17 Суддя доповідач Карімова Л. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Бровченко І.О.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу судді Київського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2016 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання шлюбу недійсним та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати недійсним шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_5

Також просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, також стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 повернуто позивачу відповідно до ст.ст. 109,115 ЦПК України у зв'язку з порушенням правил підсудності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу районного суду та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_8, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3 для подання до належного суду, суддя виходив з вимог ст.. 109 ЦПК України та даних відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Харківській області про те, що відповідач ОСОБА_5 не значиться зареєстрованою за адресою, вказаною позивачем у його позові, а також наданих до клопотання ОСОБА_5 відомостей про реєстрацію останньої за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з порушенням вимог цивільного процесуального права.

Згідно з ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи позовна заяваОСОБА_3 містить дві позовні вимоги, до однієї з яких - стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - застосовуються правила альтернативної підсудності справи, тобто за вибором позивача.

Відповідно до п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачу позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, який зазначив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до юрисдикції Київського районного суду міста Харкова, звернувся до цього суду з позовними вимогами, в тому числі й про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, на підставі ст. 110 ЦПК України.

Згідно довідки виконкому Шишацької селищної ради Полтавської області №2387 від 25.08.2016 року ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Шишацького районного суду Полтавської області.

Таким чином, враховуючи правило альтернативної підсудності, ОСОБА_3 мав право звернутися з позовною заявою до будь-якого з цих судів за власним вибором.

Отже, вирішуючи питання про непідсудність справи Київському районному суду міста Харкова, суддя не врахував вищевказані вимоги процесуального закону та не застосувавши вимоги ч.2 ст.126 ЦПК України, дійшов передчасного висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу ОСОБА_3 у зв'язку з порушенням останнім правил загальної підсудності.

За таких обставин ухвала судді першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу від 22 грудня 2016 року підлягає скасуванню відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч. 2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу судді Київського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2016 року скасувати і справу передати до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Судді: