Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1710/17

20 листопада 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч.представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення упущеної вигоди ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до ОСОБА_3 про стягнення 30000 грн. упущеної вигоди.

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником автомобіля марки СІТROEN Jumper, ДНЗ АА77850Р, номер шасі VF7ZBРMNB17177438, колір зелений, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 756905 від 05.03.2015 р. Між ним та ОСОБА_3 07 березня 2015 року було укладено угоду про передачу ОСОБА_3 належного йому автомобіля марки СІТROEN Jumper, ДНЗ АА77850Р, для перевірки його технічного стану з метою подальшої оренди чи покупки, про що було складено відповідну розписку від 07.03.2015 р. Відповідач зобов'язався повернути автомобіль 30.06.2015 р. до 19,00 год. або виплатити до цього ж терміну його ринкову вартість у розмірі 90 000 грн. Розписка від 07.03.2015 р. підтверджує той факт, що він передав відповідачу автомобіль і оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Однак відповідач, починаючи з 30.06.2015 року по теперішній час взятих на себе обов'язків по поверненню автомобіля чи виплати його вартості не виконав. На сьогодні його автомобіль і досі перебуває у відповідача, останній на його неодноразові вимоги повернути автомобіль не реагує. Таким чином, він не має можливості володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном (автомобілем) в результаті незаконних дій відповідача. 17.03.2017 року Надвірнянський районний суд по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння і стягнення збитків постановив рішення, яким частково задоволив позов, зобов'язав відповідача повернути йому автомобіль марки СІТROEN Jumper, ДНЗ АА77850Р та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 756905 від 05.03.2015 р. В стягненні упущеної вигоди Надвірнянський районний суд відмовив. Однак рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.05.2017 року його позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди було задоволено та стягнуто з відповідача в його користь 108000 грн. упущеної вигоди. Упущена вигода була розрахована з липня 2015 року по грудень 2016 року, тобто за 18 місяців з наступного місяця після дати, з якої відповідач зобов'язався повернути йому автомобіль. Однак, в період з 01.01.2017 року по даний час відповідач так і не намагався виконати рішення суду, автомобіль і надалі знаходиться в останнього. 01.12.2016 року між ним (позивачем) та ОСОБА_4 було укладено договір про наміри укласти в майбутньому договір оренди даного автомобіля, згідно умов якого сторони узгодили та підписати договір оренди з 01.01.2017 року з цієї дати і того часу розпочинається нарахування орендної плати. Відповідно до п. 4.1. договору про наміри укласти в майбутньому договір оренди автомобіля, розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується у цілому складає 6000 грн. за місяць. Пунктом 3.1. договору сторонами погоджено 2-річний термін оренди автомобіля з моменту прийняття об'єкта, що орендується. 15.12.2016 року ОСОБА_4 сплатила, а він отримав згідно умов Договору про наміри оренди від 01.12.2016 року 3000 грн. в рахунок першого місяця оренди автомобіля, що складає 50% від місячної орендної ставки. З часу, коли відповідач мав повернути йому автомобіль, а саме з 30.06.2015 року, до дня звернення до суду минуло 26 місяців, на сьогоднішній день відповідач не виконав свої обов'язки, передбачені розпискою, а також рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків. Якщо б автомобіль було йому повернуто вчасно, і якщо б 01.01.2017 року він уклав договір оренди транспортного засобу із ОСОБА_4, то протягом цих 24 місяців отримував б доходи у вигляді орендної плати, яка становить 6000 грн. щомісячно. Таким чином, на сьогодні упущена вигода від порушення відповідачем його прав складає за 5 місяців 30000,00грн.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримав з підстав, які викладені в позовній заяві, просить суд позов задоволити, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 30000,00 грн. упущеної вигоди та 640,00 грн. судових витрат по справі.

Відповідач ОСОБА_3 судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся завчасно і належним чином, про що свідчать судові розписки, про причини неявки суду не повідомив та не подав заяви про слухання справи в його відсутність.

Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов'язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності . Право приватної власності є непорушним.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки СІТROEN Jumper, ДНЗ АА77850Р, номер шасі VF7ZBРРMNB17177438, колір зелений, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 756905 від 05.03.2015 р. ( а.с. 9) .

07 березня 2015 року було укладено угоду про передачу ОСОБА_3 належного ОСОБА_2 автомобіля марки СІТROEN Jumper, ДНЗ АА77850Р, номер шасі VF7ZBРMNB17177438 для перевірки його технічного стану з метою подальшої оренди чи покупки, про що було складено відповідну розписку від 07.03.2015 р. Відповідач зобов'язався повернути автомобіль 30.06.2015 р. до 19 год. 00 хв. або виплатити до цього ж терміну його ринкову вартість у розмірі 90 000 грн. ( а. с. 10) .

Відповідач ОСОБА_3 з 30.06.2015 року по теперішній час взятих на себе обов'язків по поверненню автомобіля чи виплати його вартості не виконав, а автомобіль і досі перебуває у відповідача.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2017 року по справі №348/1247/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення збитків частково задоволено позовні вимоги позивача, зобов'язано відповідача повернути ОСОБА_2 автомобіль марки СІТROEN Jumper, ДНЗ АА77850Р, номер шасі VF7ZBРMNB17177438 , колір зелений та оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 756905 від 05.03.2015 р. В стягненні упущеної вигоди Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області відмовив ( а. с. 23-25).

Однак, рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди було задоволено та стягнено з відповідача в його користь 108000 грн. упущеної вигоди ( а.с. 26-28)

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

01.12. 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір про наміри укласти в майбутньому договір оренди автомобіля марки СІТROEN Jumper, ДНЗ АА77850Р, номер шасі VF7ZBРMNB17177438. Згідно умов договору, сторони узгодили підписати договір оренди з 01.01.2017 року з цієї дати і розпочинається нарахування орендної плати. Відповідно до п. 4.1. договору про наміри укласти в майбутньому договір оренди автомобіля, розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується у цілому складає 6000 грн. за місяць. П. 3.1. договору, сторонами погоджено 2-річний термін оренди автомобіля з моменту прийняття об'єкта, що орендується. Наміри сторін укласти договір оренди після настання терміну, визначеного самим договором про наміри, підтверджуються перепискою між сторонами, а також розпискою сторін від 15.12.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 сплатила, а позивач отримав згідно умов Договору про наміри оренди від 01.12.2016 року 3000 грн. в рахунок першого місяця оренди автомобіля, що складає 50% від місячної орендної ставки. ( а. с. 13-21).

На сьогоднішній день відповідач не виконав свої обов'язки передбачені розпискою, а також рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2017 року по цивільній справі №348/1247/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення збитків.

З 01.01.2017 року по травень 2017 року позивачем понесені збитки у формі упущеної вигоди, які не були в позовних вимогах по справі №348/1247/16-ц, і позивач вважає, що дані збитки відповідач зобов'язаний йому відшкодувати. Таким чином, на сьогодні упущена вигода від порушення відповідачем прав позивача складає: 30000,00 грн (6000,00 грн. х 5 місяців).

Згідно ст. 1 Додаткового протоколу конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини 2 цієї статті).

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1).

За правилами частини 2 цієї статті збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а такою витрати, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини 3 цієї статті збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування заявлених до нього позовних вимог, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обємі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені ним судові витрати по справі згідно поданих квитанцій.

На підставі наведеного, ст.ст.22, 319 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 209, 213- 216, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жит. ІНФОРМАЦІЯ_2, інд. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (жит. ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 3/1, кв. 30 , інд.номер НОМЕР_2) 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок) упущеної вигоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640,00 грн. судових витрат по справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 24.11.2017 року