РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/14109/17

Пров. №2-о/766/1067/17

22.08.2017 року, Херсонський міський суд Херсонської області, у складі:

головуючого - судді Хайдарової І.О.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Сауляк Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради ОСОБА_3, про продовження стаціонарного лікування громадянки ОСОБА_4 у психіатричному закладі в примусовому порядку,-,-

В С Т А Н О В И В :

21.08.2017 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просив продовжити лікування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у психіатричному стаціонарі у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр підтримали вимоги заяви в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначили, що стан хворої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка страждає на розумову відсталість у ступені імбецильності психопатоподібний синдром, погіршився: стала дратівлива, агресивна, була неадекватна в поведінці. Неодноразово госпіталізовувалась до Херсонської обласної психіатричної лікарні для стаціонарного лікування.

Раніше ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 була підопічною Комишанського психоневрологічного будинку-інтернату для психохроніків. Однак психічний стан хворої залишався нестабільним і за висновком ЛКК хвора 28.01.2015 року була відрахована з будинку-інтернату, та з того часу перебуває на лікуванні в ХОПЛ. Впродовж перебування в лікарні психічний стан хворої ОСОБА_4, нестабільний: часом дратівлива, збуджена, голосно кричить, виє, плаче, проявляє агресію до оточуючих, неохайна, мова погано розвинена, інтелект низький на побутовому рівні, лікування хворої в зв'язку з цим можливе лише в умовах стаціонару,

Опікун ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась просила розгляд справи проводити без її участі у зв'язку з поганим станом здоров'я, відсутністю коштів та великою відстаню від її місця проживання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала.

Суд, заслухав пояснення представника заявника, представника лікарні, прокурора, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 15.02.2016 року, ОСОБА_4, було визнано судом недієздатною та встановлено над нею опіку, опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було призначено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії посвідчення серії ААГ №074820 виданого УЛСЗН Великолепетиської РДА ОСОБА_4, 24.07.1978 року є інвалідом з дитинства І групи.

Опікун недієздатної ОСОБА_5, звернулась до головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» із заявою про продовження лікування у психіатричному стаціонарі, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з погіршенням психологічного стану.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, ОСОБА_4, 24.07.1978 року, страждає вродженою розумовою відсталістю у ступені різко вираженої імбецильності з вираженим психопатоподібним синдромом, стан нестійкої компенсації.

Суд зазначає, що самі по собі факти емоційної нестабільності та агресивності ОСОБА_4, не можуть слугувати беззаперечною підставою того, що особа потребує невідкладної психіатричної допомоги. Однак, висновок лікарів-психіатрів містить певні посилання, які дають підстави вважати, що у ОСОБА_4, наявний розлад психічного стану, і у суду не має сумнівів в правильності цих документів, у звязку із чим суд вважає, що стан здоровя ОСОБА_4, вимагає продовження стаціонарного лікування.

Крім того, в сенсі позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації,- суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, було встановлено у ОСОБА_4, такий вид тяжкого психічного розладу здоровя, який свідчить про те, що він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує продовження лікування у психіатричному стаціонарі, оскільки страждає важким психічним захворюванням, а заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 279-282 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву Головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради ОСОБА_3, про продовження стаціонарного лікування громадянки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричному закладі в примусовому порядку задовольнити.

Продовжити стаціонарне лікування ОСОБА_4, 24.07.1978 року в умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6

ОСОБА_7 ОСОБА_1

ОСОБА_2