Справа № 678/441/16
Провадження №2-678-73/17
УХВАЛА

09 лютого 2017 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря: Козка Л.М.,

представників третьої особи (ОСОБА_1Г.) ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів заяву третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 про зняття заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області, треті особи з самостійними вимогами: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог: відділ Держгеокадастру у Летичівському районі Хмельницької області, Летичівська селищна рада Хмельницької області, про визнання незаконним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову щодо арешту і заборони відчужувати земельну ділянку за кадастровим номером :05:014:0004, яка їй належить на праві власності, що накладені ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2017 року.

В обґрунтування заяви вказується, що судом при постановленні означеного рішення залишено поза увагою той факт, що земельна ділянка, власником якої є ОСОБА_1, знаходиться за межами населеного пункту Руднянської сільської ради, а не на території Летичівської селищної ради.

Тобто земельна ділянка ОСОБА_4 знаходиться на території однієї адміністративно територіальної одиниці, а земельна ділянка третіх осіб - на території зовсім іншої.

Підставою для виділення ОСОБА_4 державного акту на право приватної власності на землю серія І-ХМ №002429 від 17 червня 2002 року є рішення 16 сесії Летичівської селищної ради №12 від 19 квітня 2002 року.

Відповідно до п. 12 Перехідних Положень Земельного кодексу України (прийнятого 25 жовтня 2001 року №2768-111, в редакції станом на 19 квітня 2002 року - на день прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_4М.) Летичівська селищна рада розпоряджалася земельними ділянками виключно в межах населених пунктів, зокрема: «до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади».

Разом з тим, відповідно до технічної документації, виготовленої у 2014 році ПП «Діоріт Плюс 1», місце розташування земельної ділянки ОСОБА_4 встановлено за межами населених пунктів Руднянської сільської ради.

Межі сільських населених пунктів Руднянської сільської ради не змінювалися з моменту їх встановлення та затвердження сесією Летичівської районної ради 22-го скликання від 28 лютого 1995 року №36. Тобто, земельний масив, в якому за словами ОСОБА_4 нібито розташована виділена йому земельна ділянка і в 2002 році, і в 2014 році розташований виключно за межами населених пунктів, тому виділена ОСОБА_4 земельна ділянка має бути розташована там, де розпоряджалася Летичівська селищна рада, тобто в межах населеного пункту.

ОСОБА_1 впевнена у відсутності порушень прав ОСОБА_4 та не має наміру продавати чи дарувати власну земельну ділянку.

Помилковим є твердження ОСОБА_4 про те, що він є вільним володільцем земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 2,13 га згідно державного акту, а на теперішній час ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 претендують на цю земельну ділянку, позбавляючи його права на користування.

Це твердження спростовується тим, що земельна ділянка передана у власність ОСОБА_1 на підставі розробленого (відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України) та погодженого усіма передбаченими державними органами проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Вказаний проект землеустрою отримав позитивний висновок державної експертизи, який відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» є підставою для прийняття відповідного рішення, передбаченого відповідною документацією із землеустрою.

Розроблений проект технічної документації ПП "Діоріт плюс" містить недостовірні відомості, які вказані у зазначеній документації, що є порушенням норм Закону України «Про землеустрій» та Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Так, в акті встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки від 15 грудня 2014 року вказано, що спірні питання відсутні, а в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 15 грудня 2014 року вказано, що власниками/користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено.

Разом з тим ОСОБА_1Г не була повідомлена про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме закріплення меж ділянки було здійснено протягом одного дня з моменту звернення ОСОБА_4 до ПП «Діоріт Плюс 1», тобто 15 грудня 2014 року.

В акті встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки та акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання на місці розташування земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказано землі державної власності (запас), незважаючи на те, що на сьогоднішній день ці землі перебувають у приватній, а не державній власності.

Сертифікованим інженером-землевпорядником ПП «Діоріт Плюс 1», який встановлював ОСОБА_4 межі земельної ділянки, крім використання наданого ним державного акту на право приватної власності на землю не було зібрано та не проаналізовано: ні планово-картографічні матеріали, ні правові підстави надання земельної ділянки у власність, ні відомості про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки.

Тобто, працівники ПП «Діоріт Плюс 1», виготовляючи дану документацію, керувалися лише одним державним актом та твердженням ОСОБА_4 про те, що ділянка розташована саме в цьому місці.

І навіть, в такому випадку, керуючись лише державним актом, ПП «Діоріт Плюс 1» не врахував невідповідність встановленого ними місця розташування земельної ділянки «за межами населених пунктів» із нормою законодавства, що земельна ділянка, передана на підставі рішення органу місцевого самоврядування може бути виключно «в межах населеного пункту».

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 по суті суд приходить до наступного.

Ухвалою суду від 26 січня 2017 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт та заборону відчуження земельних ділянок: з кадастровим номером :05:014:0004, яка розташована на території Руднянської сільської ради Летичівського району Хмельницької області і призначена для ведення особистого селянського господарства, власником якої є ОСОБА_1; з кадастровим номером :05:014:0005, яка розташована на території Руднянської сільської ради Летичівського району Хмельницької області і призначена для ведення особистого селянського господарства, власником якої є ОСОБА_6; з кадастровим номером :05:014:0006, яка розташована на території Руднянської сільської ради Летичівського району Хмельницької області і призначена для ведення особистого селянського господарства, власником якої є ОСОБА_5

Згідно змісту означеної ухвали суду, відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ХМ №002429 від 17 червня 2002 року ОСОБА_4 на підставі І-сесії Летичівської селищної ради від 19 квітня 2002 року №12 передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,13 га, яка розташована на території Летичівської селищної ради і передана для ведення фермерського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1870.

29 грудня 2014 року державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства у Летичівському районі винесено рішення №РВ-014, яким відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та рекомендовано виробнику усунути недоліки, а саме: перетин ділянок з ділянкою :05:014:0006, площа співпадає на 37,0923%, земельна ділянка зареєстрована за власником ОСОБА_5 - для ведення особистого селянського господарства (п. 1); перетин ділянок з ділянкою :05:014:0005, площа співпадає на 32,0801%, земельна ділянка зареєстрована за власником ОСОБА_6 - для ведення особистого селянського господарства (п. 2); перетин ділянок з ділянкою :05:014:0004, площа співпадає на 26,9445%, земельна ділянка зареєстрована за власником ОСОБА_1 - для ведення особистого селянського господарства (п. 3).

Аналогічного змісту рішення 29 квітня 2016 року №РВ-016 прийняте державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру у Летичівському районі.

З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 16 січня 2017 року вбачається, що: ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:014:0004, площею 2 га; ОСОБА_6 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:014:0005, площею 2 га; ОСОБА_5 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:014:0006, площею 2 га. Земельні ділянки розташовані на території Руднянської сільської ради Летичівського району Хмельницької області, призначені для ведення особистого селянського господарства. Відомості про дату державної реєстрації права, про номер запису про право, а також орган, що здійснив державну реєстрацію права в державному реєстрі прав, відсутні.

Оскільки позивач вважає, що земельна ділянка є його власністю (хоча й не було присвоєно кадастровий номер, що узгоджувалось із нормами діючого станом на 2002 рік земельного законодавства) і право на неї у нього виникло раніше, ніж у ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, але Летичівська районна державна адміністрація неправомірно позбавила його у 2008 році права власності на земельну ділянку внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, на підставі якого треті особи й набули право власності на належну йому земельну ділянку, суд прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на земельні ділянки та заборони їх відчуження утруднить чи зробить неможливим, у разі задоволення позову, виконання рішення суду.

Ухвала суду постановлена судом на підставі наданих позивачем доказів, доданих до позовної заяви.

При розгляді справи по суті 06 лютого 2017 року у позивача судом зясовано, що технічної документації, на підставі якої у 2002 році йому було видано державний акт, у нього немає. Він вважає, що належна йому земельна ділянка знаходиться поряд із с. Подільське Летичівського району Хмельницької області, тією землею користується понад 15 років. З метою упорядкування документів на землю ним було виготовлено технічну документацію у 2014 році в ПП «Діоріт плюс 1» і на підставі такої звернувся до кадастрового реєстратора, однак йому були видані відповідні рішення про те, що наявне співпадіння меж земельних ділянок.

Однак, представниками ОСОБА_1 надано суду лист від 05 січня 2017 року ПП «Діоріт плюс 1» згідно якого ОСОБА_4 для встановлення меж земельної ділянки надав лише державний акт на право приватної власності на землю серія І-ХМ №002429. При виїзді на місцевість 15 грудня 2014 року замовником було вказане місце розташування виділеної йому земельної ділянки у кадастровому кварталі :05:014, який відповідно до матеріалів Державного земельного кадастру, зокрема, Індексної кадастрової карти та Публічної кадастрової карти, розташований за межами населених пунктів Руднянської сільської ради. Сертифікованим інженером-землевпорядником (який виготовляв технічну документацію за замовленням ОСОБА_4М.) помилково не було враховано вимоги п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, відповідно до якого земельна ділянка (що передана у власність за рішенням органу місцевого самоврядування) може бути розташована лише в межах населеного пункту. Жодних інших додаткових матеріалів (документацій, графічних матеріалів), які б підтверджували місце розташування виділеної йому земельної ділянки у вказаному кадастровому кварталі ОСОБА_4 не надав. Сертифікованим інженером-землевпорядником не витребовувались додаткові документи у відповідних державних органах.

Отже, в названій справі суду необхідно встановити дійсне місцезнаходження земельної ділянки ОСОБА_4 (чи на території Летичівської селищної ради розташована земельна ділянка як про це вказано у державному акті, чи вона розташована на території Руднянської сільської ради), що буде предметом судового розгляду.

При наявних на даний час матеріалах справи суд приходить до висновку, що підстав для забезпечення позову немає, тому застосований до ОСОБА_1 вид забезпечення позову необхідно скасувати.

Оскільки заява про зняття заходів забезпечення позову подана лише ОСОБА_1, тому виключно в межах її заяви суд і скасовує раніше застосований вид забезпечення позову, приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 151-154, 168, 210, 293 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 січня 2017 року задовольнити.

Скасувати накладений арешт та заборону відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :05:014:0004, яка розташована на території Руднянської сільської ради Летичівського району Хмельницької області і призначена для ведення особистого селянського господарства, власником якої є ОСОБА_1.

Копію ухвали для негайного виконання направити Відділу Державної виконавчої служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області.

Копію ухвали до відома направити учасникам судового розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ходоровський І.Б.