Справа № 128/943/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21.11.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі- Кузьменко А.О.,

за участю: представників позивача- Замаленчук В.М., ОСОБА_1, відповідача- Сахалюк П.В., представника відповідача- Усова А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про усунення перешкод у здійснені права на приватизацію земельної ділянки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вінницько-Хутірська сільська рада Вінницького району,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Вінницького районного суду із позовом до відповідача , в якому просила суд усунути перешкоди у здійсненні нею права на приватизацію земельної ділянки розміром 0,0525 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та спору, розташована за адресою: с. Вінницікі Хутори, вул. І Богуна 21 Вінницького району, шляхом зобовязання відповідача ОСОБА_3 погодити межі, як суміжним землекористувачем на приватизацію вищевказаної земельної ділянки.

Поданий позов позивачем обґрунтований тим, що рішенням Вінницько-Хутірської сільської ради від 01.07.2016 року позивачу наданий дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відведення ( відновлення) меж земельної ділянки розміром 0,0525 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та спору, розташована за адресою: с. Вінницькі Хутори , вул. І. Богуна , 21 Вінницького району. Але реалізувати позивач своє право на приватизацію не має можливості, оскільки відповідач як власник суміжної земельної ділянки не погоджує акт встановлення ( відновлення) погодження меж земельної ділянки.

Тому позивач позбавлена можливості замовити та виготовити документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, у звязку з чим вимушена звернутися до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася за станом свого здоровя.

В судовому засіданні представники позивача- Замаленчук В.М., ОСОБА_1 позов підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у ньому, просили його задовольнити та надали пояснення аналогічні зазначеним у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення позову, оскільки земельна ділянка на яку претендує позивач частково накладається на земельну ділянку яка на праві власності належить відповідачу.

Представник третьої особи Вінницько-Хутірської сільської ради ОСОБА_5 попередньо через канцелярію суду подав суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника, при вирішення справи поклався на розсуд суду.

Суд, з урахуванням міркування присутніх учасників цивільного процесу, які не заперечували , вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не з*явившихся осіб.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає позов позивача безпідставним та таким що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2001 р. позивачу ОСОБА_2 на праві власності належала 1/2 частина будинку № 21 , по вул. І. Богуна ( раніше- Котовського) в с. Вінницькі Хутори Вінницького району ( а.с 12)

Згідно до рішення Вінницького районного суду від 19.06.2001 року, яке набуло законної сили 02.07.2001 р., позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розподіл спадщини задоволений , яким проведений розподіл будинку № 21 , по вул. І. Богуна ( раніше- Котовського) в с. Вінницькі Хутори Вінницького району в натурі та визнано за сторонами право власності та проведений розподіл присадибної земельної ділянки загальною площею 0,1050 га, та виділено у користування ОСОБА_6 та ОСОБА_2 земельні ділянки розміром по 525 кв.м. кожній. ( а.с. 10,11).

Право власності позивача на вищевказану частки у будинку зареєстровано у встановленому законом порядку, що вбачається із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 13)

З рішення Вінницько-Хутірської сільської ради від 01.07.2016 року позивачу наданий дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відведення ( відновлення) меж земельної ділянки розміром 0,0525 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та спору, розташована за адресою: с. Вінницькі Хутори, вул. І .Богуна , 21 Вінницького району Вінницької області. ( а.с.9)

З акту встановлення ( відновлення ) погодження меж земельної ділянки , вбачається, що відсутність підписів на погодження меж суміжних власників ( користувачів) бажаної земельної ділянки позивача ( а.с.8 )

З рішення Третейського суду від 18.06.2008 року, вбачається, що договір купівлі продажу 1/2 частки житлового будинку № 21 розташованої с. Вінницькі Хутори, вул. Котовського ( нині- ОСОБА_7) Вінницького району Вінницької області визнано дійсним ( а.с.52). Згідно реєстраційного посвідчення від 19.06.2008 року, вбачається , що відповідач є власником 1/2 частки вищевказаного житлового будинку (а.с. 53)

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЖ № 767945 від 18.09.2008 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 0,01030 га , розташованої с. Вінницькі Хутори, вул. І Богуна , 21 Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( а.с.50)

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЖ № 767946 від 18.09.2008 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 0,0402 га , розташованої с. Вінницькі Хутори, вул. І. Богуна , 21 Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( а.с.51)

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З суті позовних вимог, вбачається, що позивач звернулася із даним позовом та просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права на приватизацію земельної ділянки розміром 0,0525 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та спору, розташована за адресою: с. Вінницікі Хутори , вул. І Богуна , 21 Вінницького району, шляхом зобовязання відповідача ОСОБА_3 погодити межі земельної ділянки , як суміжного землекористувача.

В свою чергу, згідно до положень ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів.

Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через приписи ч.1 ст. 15,ст.16 ЦК України, якою визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, до суду в порядку цивільного судочинства вправі звернутися особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, не визнано чи оспорюється, при цьому має бути визначено які права позивача порушені відповідачем та якими законодавчими актами передбачено право позивача на звернення із заявленим позовом. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Позивачем є особа, яка має право вимоги, а відповідачем особа, яка повинна виконати зобов'язання, тобто відповідач має бути такою особою, за рахунок якої можливо було б задовольнити позовні вимоги.

Як зазначалося судом вище, способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 Земельного кодексу України. Передбачені законодавством способи захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права спрямовані на відновлення прав позивача.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом предметом судового розгляду є вимога позивача про зобовязання відповідача погодити межі земельної ділянки, оскільки відповідач відмовляється підписувати відповідний акт.

Підставою для звернення з даним позовом стала відмова відповідача у погодженні вказаного акту .

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Статтею 12 вказаного Кодексу унормовано, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Загальні правила про виконання цивільних обов'язків, в якій містяться положення про межі виконання та підстави звільнення від таких обов'язків, унормовані статтею 14 Цивільного кодексу України. Під цивільним обов'язком розуміється вимога від суб'єкта цивільного права певних дій (або невиконання дій), забезпечена можливістю правового спонукання до належної поведінки. Зміст цивільного обов'язку становлять три вимоги: а) поведінка зобов'язаної особи визначена вимогами норми права; б) поведінка зобов'язаної особи визначена вимогами уповноважених осіб; в) поведінка зобов'язаної особи у випадку невиконання цивільного обов'язку забезпечується вимогою (рішенням) суду виконати цей обов'язок. За приписами частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дії, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до положень, викладених в ст. 50 Закону України «Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, серед іншого, матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки).

Але погодження акту полягає у тому, щоб суміжному землекористувачеві було запропоновано підписати відповідний акт. Не погодження з даним актом є формою реалізації прав відповідача. Тобто, у разі відмови від підписання акту, орган, уповноважений вирішувати питання про надання земельної ділянки виходить не з самого факту відмови від підписання акту, а із мотивів такої відмови.

Підписання такого акту самостійного значення не має, і воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку. У випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання такого документу слід вважати, що таке погодження відбулося.

З урахування вище викладеного, суд вважає у задоволені позову слід відмовити, оскільки такого способу захисту права фізичної особи як зобовязання щодо відповідача погодити межі земельної ділянки , чинне законодавство України не передбачає.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про усунення перешкод у здійснені права на приватизацію земельної ділянки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вінницько-Хутірська сільська рада Вінницького району,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання копії повного рішення суду , шляхом подання апеляційної скарги.

Повне рішення суду виготовлено 27 листопада 2017 року.

Суддя: