Єдиний унікальний номер 270/1910/14-ц Номер провадження 22-ц/775/276/2017
Єдиний унікальний номер 270/1910/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/276/2017
Головуючий у 1 інстанції Неженцева О.В.
Доповідач Корчиста О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

01 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Кішкіної І.В., Тимченко О.О.

за участі секретаря Яворського О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06 червня 2014 року, яке було відновлено рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ДП «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди, задоволено та відновлено рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06 червня 2014 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто з ДП «Макіїввугілля на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що не згодна з рішенням лише в частині визначеного судом розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 гривень, вказуючи, що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає характеру та глибині моральних страждань малолітньої дитини ОСОБА_2, який втратив батько. Просила рішення суду в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди скасувати та стягнути на її користь моральну шкоду, завдану смертю в розмірі 500 000 гривень.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 квітня 2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, від якого вони мають трьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також встановлено, що ОСОБА_3 працював робочим підземної шахтної професії з повним робочим днем під землею на шкідливих роботах на ВП «Шахта «Північна» ДП «Макіїввугілля», коли 17 лютого 2014 року з ним трапився нещасний випадок на виробництві, внаслідок чого його було смертельно травмовано, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 18 лютого 2014 року.

Також, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Совєтського районного суду міста Макіївки від 12 липня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано і це рішення суду набрало законної сили 23 липня 2012 року.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Совєтського районного суду міста Макіївки Донецької області від 20 березня 2014 року було встановлено факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходились на утриманні ОСОБА_3, та спільно проживали з ним однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Зазначене рішення суду набрало законної сили 31 березня 2014 року.

Також, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 38 років через смертельне травмування, яке сталося 17 лютого 2014 року під час виконання трудових обов`язків на шахті «Північна» ДП «Макіїввугілля».

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував характер і ступень моральних страждань малолітнього ОСОБА_2, який, як встановив суд, зазнав таких страждань у малолітньому віці - 5 років, і ці страждання ніякому відновленню не підлягають та будуть супроводжувати його усе життя. Крім цього, суд першої інстанції прийняв до уваги характер та глибину пов'язаних з цим моральних страждань ОСОБА_2, ступінь вимушеного порушення нормального укладу його життя, та, виходячи із суті позовних вимог, засад розумності і справедливості, суд встановив суму відшкодування йому моральної шкоди на користь ОСОБА_1, як законного представника малолітнього, у розмірі 30 000 гривень і вважав таку суму справедливою сатисфакцією за моральну шкоду, завдану малолітній дитині внаслідок загибелі його батька.

Суд апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи спір суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст. ст. 153, 173 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною 2 статі 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи тощо, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір компенсації за завдану моральну шкоду, суд врахував конкретні обставини справи, тяжкість втрати близької людини, обсяг завданих страждань, керувався визначеними ст. 23 ЦК України вимогами розумності і справедливості, давши оцінку фактичним обставинам справи у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає за можливе погодитися з розміром компенсації, визначеної судом першої інстанції та не вбачає підстав для її зміни.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуально права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06 червня 2014 року, яке було відновлено рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: