АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5761/17 Справа № 186/608/17 Головуючий у 1 й інстанції - Янжула С. А. Доповідач - Єлізаренко І.А.
Категорія 30
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.
за участі секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 28 квітня 2015 року, вих.№1986 від 30 квітня 2015 року, захворювання, що привело до смерті чоловіка, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Смерть чоловіка, як близької людини для неї є великим горем, тяжкою втратою. Його передчасна та раптова смерть призвела до порушення звичного образу її життя, спричинила постійні болісні душевні страждання. Тяжкість моральних страждань вона оцінює в один мільйон гривень. Розмір грошової суми вона встановила з принципів розумності, виваженості, справедливості фінансового та майнового стану відповідача. На підставі викладеного, просила суд стягнути з держави Україна в особі Міністерства оборони України на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті її чоловіка, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 000 000 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 29 червня 2017 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідальність за шкоду, завдану громадянам внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюється спеціальними законами, якими держава визначає статус постраждалих осіб та встановлює пільги, компенсації і гарантії.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою, матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.
Згідно ст. 17 цього Закону Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сферах охорони здоров`я, соціального захисту населення, освіти і науки, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадські організації організують щорічне медичне обстеження (диспансеризацію), санаторно-курортне лікування всіх осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, запроваджують систему радіаційно-екологічного, медико-генетичного, медико-демографічного моніторингу на території України. Цими органами у регіонах найбільшого зосередження осіб, які постраждали, створюються спеціалізовані центри, в тому числі дитячі, для обстеження, лікування, соціально-психологічної реабілітації та профорієнтації потерпілих осіб.
Розділом ІV вказаного Закону передбачені компенсації та пільги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
З матеріалів справи вбачається позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 1979 року (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача - ОСОБА_3 помер (а.с.9-12).
Експертним висновком №24 від 28 квітня 2015 року Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України з приводу смерті ОСОБА_3 , встановлено, що захворювання, яке призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.13).
Згідно копії військового квитка ОСОБА_3 з 02 липня 1986 року по 27 серпня 1986 року ОСОБА_3 приймав участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.8).
З наданого Південно-Східним територіальним юридичним відділом Міністерства оборони України листа від 24 жовтня 2017 року вбачається, сержант у відставці ОСОБА_3 , 1957 року народження, був призваний на збори терміном 25 днів до військової частини № НОМЕР_1 за військово-обліковою спеціальністю 100 (стрілець), приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 02 липня 1986 року по 27 серпня 1986 року при військовій частині № НОМЕР_1 (а.с.57).
Таким чином, ОСОБА_3 , 1957 року народження, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 02 липня 1986 року по 27 серпня 1986 року не у зв`язку з виконанням ним своїх трудових обов`язків, а приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині № НОМЕР_1 і був призваний на збори до цієї військової частини за військово-обліковою спеціальністю 100 (стрілець).
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на відсутність права позивача, як дружини померлої особи, яка приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на відшкодування їй моральної шкоди, оскільки чоловік позивача приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 02 липня 1986 року по 27 серпня 1986 року не у зв`язку з виконанням ним своїх трудових обов`язків, та Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлюється обов`язок держави щодо відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено чинним законодавством у формі надання потерпілим особам, передбачених цим Законом, компенсацій, пільг та гарантій.
Доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України у даній справі є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді