АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2938/17 Справа № 173/2015/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до кредитної спілки «Союз-Дніпро», ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 17 листопада 2014 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_4З,. був укладений кредитний договір № 2699/14, за умовами якого останній отримав кредитні кошти в сумі 28 116 грн. з кінцевим терміном повернення 16 листопада 2016 року.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 17 листопада 2014 року між КС «Союз-Дніпро», ОСОБА_4 та ними був укладений договір поруки № 2659/14, за умовами якого вони прийняли на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 перед кредитором в повному обсязі.

На підставі рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року з них та ОСОБА_4 на користь КС «Союз Дніпро» стягнуто солідарно заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 48 032,03 грн., та понесені судові витрати.

Позивачі вважають, що договір поруки є припиненим, оскільки КС «Союз-Дніпро не звернулось до них з відповідним позовом про стягнення заборгованості в межах шестимісячного строку виконання основного зобов'язання.

У звязку із викладеним, позивачі просили суд визнати припиненою поруку за договором поруки № 2659/14 від 17 листопада 2014 року.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.55-58).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.63-65).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 листопада 2014 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 2699/14, на підставі якого ОСОБА_4, отримав кредитні кошти в сумі 28 116 грн. з кінцевим терміном повернення 16 листопада 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 17 листопада 2014 року між КС «Союз-Дніпро», ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 2659/14, за умовами якого позивачі, прийняли на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 перед кредитором в повному обсязі.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Підпунктом 4.1 пункту 4 укладеного сторонами договору поруки № 2659/14 від 17 листопада 2014 року визначено, що сторони встановили строк його дії з 17 листопада 2014 року по 16 листопада 2026 року (а.с.9)

З огляду на вищезазначені положення законодавства та встановлені обставини у справі, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки суперечать правовій позиції висловленій в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-170цс13.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про дію договору поруки у строк до 16 листопада 2026 року та враховуючи право кредитора на звернення протягом встановленого у договорі строку з вимогою про повернення позики, не знайшов законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_3, тому як порука до спливу цього строку, не є припиненою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства.

Таким чином, судами першої інстанцій дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, всебічно, повно й обєктивно зясовано обставини справи та надана їм належна оцінка, а наведені у апеляційній скарзі недоліки при розгляді справи не впливають на суть ухваленого рішення і висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_6

ОСОБА_7