Справа № 342/1019/17
Провадження № 2/342/687/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер її батько ОСОБА_4. Господарство, в якому батько проживав із своєю сім'єю, знаходиться по АДРЕСА_1. Згідно виписки з погосподарської книги Сороківської сільської ради, головою господарства (колгоспного двору) по АДРЕСА_1 був ОСОБА_4; станом на 15.04.1991 року в даному господарстві були зареєстровані: ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_5, дочка ОСОБА_1, зять ОСОБА_2 та внук ОСОБА_3, син сестри позивачки. За життя ОСОБА_4 не отримував свідоцтва на право власності на житловий будинок, він виготовив тільки технічний паспорт. Після смерті ОСОБА_4 у володіння спадковим майном вступила мати позивачки - ОСОБА_5 03 серпня 2005 року ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, яке належатиме їй по закону, - заповіла позивачці. Заповіт був складений секретарем Сороківської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 24. ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_5 померла. Після її смерті позивачка фактично вступила у володіння та користування вищезгаданим будинковолодінням, сплачувала страхові внески, підтримувала господарство, обробляла земельні ділянки, робила ремонти та інші роботи, однак розпоряджатися ним не може із-за відсутності свідоцтва про право на власність та право на спадщину. Звернувшись до Городенківської районної державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини на житловий будинок після смерті батьків, позивачка 15 вересня 2017 року отримала Постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1764/02-31 у зв'язку з тим, що відсутній документ про право власності на вищезгаданий житловий будинок. Звітом ЕТВО «Придністров'я» про вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 визначено, що його ринкова вартість становить 71040 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала з наведених в ньому підстав та просить даний позов задовольнити. Пояснила, що в зв'язку з тим, що відсутні документи про власність на будинок, неможливо зареєструвати в будинку місце проживання її невістки та оформити субсидію.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов визнав, не заперечує щодо його задоволення.Пояснив, що в даний час в будинку проживають він, дружина та син.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та заяву про те, що він відмовляється від обов'язкової частки спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Довідкою № 497, виданою 05.09.2017 р. виконавчим комітетом Сороківської сільської ради стверджується, що власником житлового будинку, який належить до колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 був ОСОБА_4 (а.с.21).

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 р. (на день набрання чинності Законом України «Про власність») в АДРЕСА_1, проживали: голова ОСОБА_4, 1931 р.н.; дружина ОСОБА_5, 1930 р.н.; дочка ОСОБА_1, 1971 р.н.; зять ОСОБА_2, 1966 р.н., та внук ОСОБА_3, 1972 р.н., що доводиться довідкою № 494, виданою виконавчим комітетом Сороківської сільської ради 05.09.2017 року ( а.с.18).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 71 років в с. Сороки Городенківського району, актовий запис № 11 від 15.03.2002 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 15.03.2002 року Сороківською сільською радою (а.с.3).

На час смерті спадкодавця ОСОБА_4 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Копією Витягу № 6 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя сформованого 08.09.2017 року доводиться, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 20 жовтня 1951 року зареєстрували шлюб у виконкомі Сороківської сільської ради, актовий запис № 11; після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с.7).

Довідкою № 493, виданою 05.09.2017 року виконавчим комітетом Сороківської сільської ради стверджується, що на день смерті ОСОБА_4 в господарстві по АДРЕСА_1 проживали: дружина ОСОБА_5, 1930 р.н.; дочка ОСОБА_1, 1971 р.н.; зять ОСОБА_2, 1966 р.н.; внучка ОСОБА_8, 1991 р.н., та внук ОСОБА_9, 1995 р.н. (а.с.19).

Судом встановлено, що ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4. Однак, вона не одержала в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину.

За заповітом, посвідченим 03.08.2005 р. секретарем виконкому Сороківської сільської ради, ОСОБА_5, жителька с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, яке в неї мається і яке належить їй по закону, тобто житловий будинок, земельну ділянку, земельний пай, майновий пай заповіла своїй дочці ОСОБА_1, жительці с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 24 (а.с.8).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 77 років в с. Сороки, актовий запис № 14 від 08.08.2007 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 08.08.2007 року виконкомом Сороківської сільської ради (а.с.4).

На час її смерті був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_5 за заповітом. Вона проживала разом із спадкодавцем в житловому будинку по АДРЕСА_1 на час її смерті, про що свідчить довідка № 492, видана 05.09.2017 року виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 20). Отже, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, як спадкоємець за заповітом.

До спадкового майна померлої ОСОБА_5 належить житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини позивачка зверталася до Городенківської районної державної нотаріальної контори, однак постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1764/02-31 від 15.09.2017 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_10, на житловий будинок по АДРЕСА_1 Городенківського району з посиланням на те, що нею не надано документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, оскільки право власності за померлою не було зареєстровано (а.с. 23).

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 7934, виданої 26.01.2017 року Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що згідно архівних даних ОКП «Коломийського МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 Городенківського району станом на 31.12.2012р. не зареєстровано (а.с.15).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Про те, що по АДРЕСА_1 житловий будинок збудований в 1987 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1987, 1988 роках свідчить їх характеристика згідно з технічним паспортом, складеним 30.01.2017 р. ОКП «Коломийським МБТІ» (а.с.12-14). Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністров'я» 28.09.2017р., ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 Городенківського району станом на 28.09.2017 року становить 71040 грн. (а.с.16-17).

Довідкою № 495, виданою 05.09.2017р. виконавчим комітетом Сороківської сільської ради стверджується, що за господарством по АДРЕСА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку (а.с.22).

Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_5, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.