Номер провадження: 22-ц/785/8164/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року у цивільній справі за поданням Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси про накладення заборони на виїзд боржника за межі території України, -

встановила:

Малиновський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про накладення заборони на виїзд ОСОБА_2 за межі території України, посилаючись на те, що він, будучи керівником боржника юридичної особи, ухиляється від виконання рішення суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року ОСОБА_2 заборонено виїзд за межі території України.

Не погодившись з ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та постановленні нової ухвали, якою у задоволенні подання Малиновського ВДВС м. Одеси відмовити, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з наступного.

В судовому засіданні судом першої інстанції було встановлено, що на виконанні Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 знаходився наказ № 916/2614/15 від 31.12.2015 року, виданий Господарським судом Одеської області про стягнення з ТОВ Агропромисловий торгівельний дім «СГ» на користь ТОВ Підрозділ охорони «Дельта» грошової суми в розмірі 1 221 567,01 гривень, який боржником не виконується.

Керівником боржника ТОВ Агропромисловий торгівельний дім «СГ» є громадянин ОСОБА_2.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що подання Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області необхідно задовольнити.

Однак колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до узагальнень судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, зроблених Верховним Судом України 01.02.2013 року, подання повинно містити:

а) найменування суду, до якого направляється подання;

б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні;

в) реквізити виконавчого провадження;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік);

ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Через відсутність чіткого визначення у ст. 377-1 ЦПК порядку прийняття подання державного виконавця судом до розгляду, з урахуванням особливостей внесення даних до автоматизованої системи документообігу суду, на думку Верховного Суду України, після перевірки дотримання державним виконавцем вимог щодо форми та змісту подання, необхідним буде постановлення суддею ухвали про відкриття провадження та призначення подання до розгляду в судовому засіданні, в якій слід зазначати час і місце розгляду та спосіб повідомлення суб'єкта внесення подання.

Під час звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та при відкритті провадження у справі доцільно зобов'язувати державного виконавця, суб'єкта звернення, здійснити та подати до суду опис документів виконавчого провадження.

У зв'язку із необхідністю оперативного розгляду подання суб'єкт його внесення може бути повідомлений про час і місце розгляду в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 74 ЦПК України.

Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання. Проте у випадку необхідності з'ясування судом обґрунтованості внесеного подання явку державного виконавця до суду може бути визнано обов'язковою.

У випадку неявки до суду державного виконавця, якщо його явка визнана судом обов'язковою, та/або неподання до суду витребуваних документів виконавчого провадження суд відмовляє в задоволенні подання.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять ухвали про відкриття провадження та призначення подання до розгляду в судовому засіданні, в якій слід зазначати час і місце розгляду та спосіб повідомлення суб'єкта внесення подання, а також докази його сповіщення.

Відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішення, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобовязань за рішенням.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобовязань.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України. За поданням державного виконавця, погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби, судом вирішується питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Задовольняючи зазначене вище подання, суд першої інстанції виходив з того, що «на виконанні Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 знаходився наказ № 916/2614/15 від 31.12.2015 року, виданий Господарським судом Одеської області про стягнення з ТОВ Агропромисловий торгівельний дім «СГ» на користь ТОВ Підрозділ охорони «Дельта» грошової суми в розмірі 1 221 567,01 гривень, який боржником не виконується. Керівником боржника ТОВ Агропромисловий торгівельний дім «СГ» є громадянин ОСОБА_2».

Судом першої інстанції не зазначено, яким чином ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення, які конкретні дії свідчать про таке ухилення.

Колегія суддів також звертає увагу, що з тих самих підстав ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2016 року (суддя Мазун І.А.) відмовлено у задоволенні подання державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.02.2017 року (суддя-доповідач ОСОБА_3А.) скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2016 року та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні подання теж було відмовлено.

Більш того з наданих матеріалів справи, а також наданих представником апелянта документів вбачається, що ТОВ «Агропромисловий торгівельний дома «СГ» приймає міри щодо погашення заборгованості. Відповідно до довідки, у АТ «ОТП БАНК» МФО 300528 відкритий рахунок №117. Станом на 16.11.2017 рік залишок складає 29766,23 гривень. Вирішується питання щодо продажу транспортних засобів.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вимоги представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала скасуванню, з постановленням у справі нової ухвали, про відмову у задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника громадянину ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

ОСОБА_5