Провадження № 2/520/9826/17
УХВАЛА

24.11.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 18.09.2017 року звернулось ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» з позовом до ТОВ «Орлан-Транс-Груп», зареєстрованого у м. Київ, ОСОБА_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, місце проживання якого зазначено в Одесі.

Згідно позовної заяви свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.02.2014 року між юридичними особами ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» та ТОВ «Орлан-Транс-Груп» укладений договір №СК 160 купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АЗС. Відповідач ТОВ «Орлан-Транс-Груп» свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, заборгованість станом на 03.07.2017 року склала 14 332 094, 63 грн. Відповідач ОСОБА_1 надав позивачу ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» розписку без дати , за якою на нього до кінця 2016 року покладено зобов'язання забезпечити сплату у погашення боргу ТОВ «Орлан-Транс-Груп» у розмірі 10 000 000 грн. та відшкодувати збитки від падіння курсу національної валюти до долара. Тому відповідач ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити на користь позивача 10 197 738, 50 грн. 03.07.2017 року ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» уклало з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки, згідно якому він поручився перед ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань за розпискою без дати про погашення заборгованості ТОВ «Орлан-Транс-Груп» в обсязі, що не перевищує 10 000 грн.

Посилаючись на ці обставини ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» заявляє позовні вимоги про стягнення солідарно з ТОВ «Орлан-Транс-Груп» (03148,м. Київ, вул. Жмеринська, ЗО; ) та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 01034, АДРЕСА_1) на користь ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) заборгованість у розмірі 10 187 738, 50 грн., а також стягнення солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 01034, АДРЕСА_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) заборгованість у розмірі 10 000, 00 грн.

При подачі позовної заяви було сплачено судовий збір за першу вимогу 152966,08 грн., та за другу вимогу 800,00 грн., та подані копії позовної заяви з додатками всім сторонам.

19.09.2017 року ухвалою Київського районного суду м. Одеса по справі було відкрито провадження з посиланням на те, що позовна заява відповідає вимогам ст..119 ЦПК України та позивачем виконані вимоги ст. 120 ЦПК України, а крім того в ухвалі зазначено що один із відповідачів, а саме - ОСОБА_2, який є фізичною особою, зареєстрований в Київському районі міста Одеси, тому справа підсудна даному суду.

З підстав порушення правил юрисдикції ТОВ «Орлан-Транс-Груп» подав апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу на відкриття провадження мотивуючи її тим, що предметом позову є стягнення заборгованості, яка виникла в процесі господарської діяльності юридичних осіб - сторін у справі, за договором №СК 160 купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням смарт-карт на АЗС від 28.02.2014 року .

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.11.2017 року була скасована ухвала від 19.09.2017 року та питання про відкриття провадження передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду, , оскільки суд висловив свою думку стосовно юрисдикції.

В даної ухвалі апеляційного суду зазначено, що при розгляді питання про відкриття провадження у справі судом апеляційної інстанції з приводу оскарження юрисдикції, колегія суддів звертає увагу на наступне:

Європейського суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово, в тому числі у справах проти України, підкреслював, що держава, що створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Суд також неодноразово повторював, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення суду у справах «Пелевін проти України», №24402/02, пункт 27, від 20.05.2010 року; «Мельник проти України», №23436/03, пункти 22-23, від 28.03.2006 року; «Мушта проти України», № 8863/06, пункти 37-38, від 18.11.2010 року).

В даному же випадку жорсткість процесуальної норми національного законодавства, яка не передбачає права оскарження процесуального документу щодо відкриття провадження у справі з приводу недотримання правил юрисдикції (ст. 293 ЦПК України), в той же час законодавець допускає скасування вирішеної судом справи по суті та закриття провадження з підстав неправильного визначення юрисдикції, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (ст.ст.310 ч.1, 205 ч.1 п.1 ЦПК України). Ці суперечні норми національного закону не лише підривають саму суть права на апеляцію, а й порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між законним прагненням дотримання формальної процедури подання скарги до апеляційного суду та правом доступу до суду.

Оскільки таке обмеження зашкоджує самій суті права доступу до суду, колегія суддів, вважаючи, що доступ до суду є складовою частиною принципу верховенства права, який визнаний і діє в Україні - ст. 8 Конституції України, дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження у справі з метою перевірки законності постановленої судом ухвали.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції - ст. 15 ЦПК України.

Частинами першою і другою статті 15 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статей 1, 12 ГПК України господарському суду підвідомчі справи між юридичними особами у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, розгляд яких проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Розгляд справ між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду.

На зазначене неодноразово звертав увагу Верховний Суд України у своїх постановах від 23.11.2016 року у справі № 6-1472цс16, від 23.11.2016 року у справі №6-1870цс16, від 14.06.2017 року у справі №6-2563цс16, в яких містяться правові висновки, обов'язкові для судів загальної, господарської та адміністративної юрисдикцій.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v.Austria від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Тому суд, який не маючи юрисдикції, у порушення ст. 16 ЦПК України допустив об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, у даному випадку - господарського і цивільного, та, ігноруючи правові висновки, які містяться в постановах Верховного Суду України з цього питання, не може вважатися «судом, встановленим законом» в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суд з прав людини, які є джерелом права в Україні.

Колегія суддів звернула увагу на те, що суд першої інстанції ретельно не перевірив при відкритті провадження у справі, чи не зловживає сторона своїми процесуальними правами та обов'язками з метою штучного, завуальованого вирішення господарського спору судом цивільної юрисдикції, до якої він не відноситься, що є неприпустимим.

Також в ухвалі апеляційного суду зазначено про те, що до суду апеляційної інстанції апелянт надав довідку Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області від 31.10.2017 року за зверненням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера інваліда 2 групи, дитини війни, який мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Чубаєвська, буд. 16. В цій довідці зазначено, що ОСОБА_3 у присутності дружини ОСОБА_4 та адвоката пояснив, що він договір поруки від 03.07.2017 року не укладав, з представниками ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» не зустрічався, про документ - «розписку» йому не відомо та ОСОБА_1 він не знає.

Таким чином, в ухвалі апеляційного суду фактично надана оцінка правовідносинам, яки викладені у позові про стягнення у солідарному порядку заборгованості з юридичної та фізичної особи, та вирішено питання про порушення правил юрисдикції при відкритті провадження судом загальної юрисдикції.

Главою другою Цивільного кодексу України врегульована процедура вирішення питання про відкриття провадження по цивільної справі, та зазначено, що дані питання вирішуються суддею, без виклику сторін та проведення судового засідання, протягом трьох днів після надходження заяви до суду.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 122 ЦПК України однієї з підстав відмови у відкритті провадження по справі є те, що заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі невідкладно надсилається позивачеві із заявою та всіма доданими до неї документами ( ч.6 ст. 122 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, та приймаючи до уваги, що проведення перевірки при відкритті провадження питання про можливе зловживання позивачем своїми процесуальними правами та обов'язками з метою штучного, завуальованого вирішення господарського спору судом цивільної юрисдикції, до якої він не відноситься, не передбачена положеннями статті 122 ЦПК України, яка регламентує дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження по справі, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження по справі на підставі обставин, визначених ухвалою апеляційного суду Одеської області.

Крім того одночасно з подачею позову представник позивача звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту в межах суми позову у розмірі 10 197 738, 50 гривень на все нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» (03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 30, ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 01034, АДРЕСА_2) , яке буде виявлено під час здійснення виконавчих дій, та передати на відповідальне зберігання представнику позивача; накладення арешту в межах суми позову у розмірі 10 000 гривень на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 01034, АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6), яке буде виявлено під час здійснення виконавчих дій, та передати на відповідальне зберігання представнику позивача.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2017 року заява про забезпечення позову була задоволена частково та вжиті по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про стягнення боргу - заходи забезпечення позову, у вигляді накладення арешту в межах суми позову у розмірі 10 197 738, 50 гривень на все нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» (03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 30, ) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 01034, АДРЕСА_2), яке буде виявлено під час здійснення виконавчих дій, та передати на відповідальне зберігання представнику позивача; а також накладено арешт в межах суми позову у розмірі 10 000 гривень на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 01034, АДРЕСА_2) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6), яке буде виявлено під час здійснення виконавчих дій, та передати на відповідальне зберігання представнику позивача. В іншій частині клопотання було залишено без задоволення.

Частиною сьомою ( пункт 3) статті 154 ЦПК України регламентовано, що заходи забезпечення позову, скасовуються судом у разі відмови у відкриті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 122, 154, 293,294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» про стягнення солідарно з ТОВ «Орлан-Транс-Груп» (03148,м. Київ, вул. Жмеринська, ЗО; ) та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 01034, АДРЕСА_1) на користь ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) заборгованість у розмірі 10 187 738, 50 грн., а також стягнення солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 01034, АДРЕСА_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8) на користь ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) заборгованість у розмірі 10 00, 00 грн.

Розяснити позивачу право звернення із даним позовом до господарського суду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою київського районного суду м. Одеси від 19.09.2017 року у вигляді накладення арешту в межах суми позову у розмірі 10 197 738, 50 гривень на все нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, яке буде виявлено під час здійснення виконавчих дій, та передання на відповідальне зберігання представнику позивача; а також накладення арешту в межах суми позову у розмірі 10 000 гривень на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_2, 22.04.1944 року яке буде виявлено під час здійснення виконавчих дій, та передання на відповідальне зберігання представнику позивача.

Ухвала про відмову у відкритті провадження надсилається позивачеві із позовною заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луняченко В. О.