Справа № 175/2275/15-ц
Провадження № 2/175/1221/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який у вересні 2016 року уточнив та просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь 375 134,26 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 5 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та 3 875,80 грн. судовий збір, а всього 384 010,06 грн.; зобовязати Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку автомобіль НОМЕР_1, кузов WV1ZZZ7HZ7H019701, 2006 року випуску з послідуючим переоформленням на нього, ОСОБА_1; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 5 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 15 грудня 2014 року о 08-10 год. ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Фольцваген Транспортер», державний номер НОМЕР_2, на 437 км. а/ш Бориспіль Дніпропетровськ Запоріжжя, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд Куга», державний номер НОМЕР_3, під його, ОСОБА_1 керуванням, який стояв попереду нього, після чого останній вдарив автомобіль «Опель», державний номер НОМЕР_4, який стояв попереду. ДТП сталася через порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху. Внаслідок зіткнення його автомобіль отримав ряд механічних ушкоджень. Згідно з висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку №030/15 від 18 квітня 2015 року сума збитку завданого його автомобілю становить 374 634,26 грн. За складання висновку ним також сплачено 500,00 грн. Крім того, в результаті ДТП йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у погіршенні сну та апетиту, появі головного болю, порушенні життєвого укладу сімї. Спричинену моральну шкоди він оцінює в 10000,00 грн. Окрім цього вказав, що 03 березня 2016 року ОСОБА_2 у апеляційному суді Дніпропетровської області при наданні суду пояснення по справі пояснив, що даний автомобіль він надав у користування під оренду (інше речове право) ОСОБА_3, але письмового підтвердження з даного факту у нього нема, так як письмово вони договір не оформлювали. Тому позивач вважає, що ОСОБА_3 повинен нести повністю матеріальну відповідальність 375 134,26 грн. та часткову моральну відповідальність у розмірі 5 000,00 грн. перед ним, ОСОБА_1, а ОСОБА_2 повинен нести відповідальність за спричинену моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. перед ним, ОСОБА_1, яка полягає у погіршенні сну та апетиту, появі головного болю, порушенні життєвого укладу сімї, оскільки останній розумів, що він передає автомобіль у користування під оренду (інше речове право) ОСОБА_3 без письмового нотаріального оформлення, що є суттєвим порушенням законодавства України. Окрім цього позивач в обґрунтування позову вказав, що так як встановлений факт у судовому засіданні, що ОСОБА_2 передав автомобіль у користування під оренду (інше речове право) ОСОБА_3 без письмового нотаріального оформлення, то матеріальну шкоду у повному обсязі і часткову моральну шкоду повинен нести саме ОСОБА_3, а ОСОБА_2 повинен відшкодувати йому, ОСОБА_1 понесену у результаті дорожньо-транспортної пригоди часткову моральну шкоду, відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 та його адвокат за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (том №1 а.с.255).

Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області надав суду лист про розгляд справи за відсутністю їх представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства (том №1 а.с.237-238).

Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 2014 року о 08 год. 10 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Фольцваген Транспортер», державний номер НОМЕР_2, на 437 км. а/ш Бориспіль - Дніпропетровськ - Запоріжжя, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд Куга», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1, який стояв попереду нього, після чого останній вдарив автомобіль «Опель», державний номер НОМЕР_4, який стояв попереду автомобіля «Форд Куга». Дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року по справі №202/438/15-п (том №1 а.с.9).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_1 отримав ряд механічних пошкоджень.Згідно з висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля №030/15 від 18 квітня 2015 року судового експерта ОСОБА_6 сума збитку завданого автомобілю позивача становить 374 634,26 грн. (том №1 а.с.15-41). Окрім цього, за складання висновку ОСОБА_1 сплатив 500,00 грн., тобто загальна сума матеріального збитку становить 375 134,26 грн., яку слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

Згідно п. 14 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Тому, оскільки автомобіль відновлювати економічно не доцільно, суд прийшов до висновку, що слід зобовязати ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 автомобіль Ford Kuga, 2010 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5, ідентифікаційний номер WF0RXXGCDRAY42779, обєм двигуна 2521 куб.м., тип ТЗ легковий-універсал-В, після повного відшкодування ним матеріальної шкоди.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388. Державна реєстрація (перереєстрація (тобто без зняття з обліку) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання.

Що стосується позовних вимог про зобовязання Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку автомобіль НОМЕР_1, 2006 року випуску з послідуючим переоформленням на ОСОБА_1, то вони задоволенню не підлягають, оскільки суд не вбачає правових підстав для задоволення цієї частини позову, бо такий обовязок третьої особи відсутній за вимогами чинного законодавства, а виконання рішення у разі задоволення таких вимог жодним чином не вплине на виникнення, зміну або припинення прав та обовязків позивача, тобто є недоцільним.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 10 000 грн., то вони підлягають часткову задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За змістом частин 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року - при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Пунктами 3,4 вищевказаної Постанови передбачено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини.

Згідно роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 зазнав моральних страждань, тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину його душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 суми моральної шкоди у розмірі 5000 грн., то вони задоволенню не підлягають,оскільки відповідальність за моральну шкоду, спричинену під час ДТП повинен нести саме ОСОБА_3, а не ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 8 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, таке питання, чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно п. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року в порядку забезпечення вищевказаного позову було накладено арешт на рухоме майно, що належить ОСОБА_2, в межах суми позовних вимог, а саме в розмірі 375134,26 грн., до розгляду даної справи по суті (а.с.64). Враховуючи той факт, що в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 судом відмовлено, то потреба у забезпеченні позову відпала, тобто фактично змінились обставини, що зумовили необхідність вжиття заходів забезпечення позову. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року.

Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 3875 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 10, 57-61, 88, 154, 209, 212-216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 375134 грн. 26 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., судовий збір 3875 грн. 80 коп., а всього стягнути 384 010 грн. 06 коп. ,зобовязавши ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 автомобіль Ford Kuga, 2010 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5, ідентифікаційний номер WF0RXXGCDRAY42779, обєм двигуна 2521 куб.м., тип ТЗ легковий-універсал-В, після повного відшкодування матеріальної шкоди .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 та позовних вимог про зобовязання Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку автомобіль з послідуючим переоформленням на ОСОБА_1 відмовити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року на рухоме майно, що належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_7), в межах суми позовних вимог, а саме в розмірі 375134,26 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Озерянська Ж.М.