Провадження № 6/234/257/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Чернобай А.О.,

при секретарі Науменко А.Е.,

розглянувши подання головного державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, погоджене з начальником Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшло подання головного державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, погоджене з начальником Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла ОСОБА_3 за адресою: вул. Карпинського, 32 - 7, м. Краматорську.

Із подання вбачається, що на примусовому виконанні у Краматорському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження № 51137268 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у розмірі 343 581,09 грн. по виконавчому листу № 2/55/383/2014 від 16.06.2014 року, виданого Ворошиловським районним судом м. Донецька (постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.12.2014); на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» у розмірі 64204,59 грн. по виконавчому листу № 2/0528/3363/2012 від 10.10.2012, виданого Краматорським міським судом Донецької області ( постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2016). Державним виконавцем постійно оновлюються запити, направляються вимоги, здійснюються виходи за адресою боржника, але безрезультатно. Державним виконавцем отримано відповідь від КП «СЕЗ», в якій зазначено, що у квартирі ОСОБА_3 прописаний лише він. Вважають, що при примусовому виконанні зазначеного виконавчого листа виникають обставини, які ускладнюють його подальше виконання. Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника. За таких обставин, головний державний виконавець просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до квартири ОСОБА_3 за адресою: вул. Карпинського, 32 - 7, м. Краматорську.

У судове засідання державний виконавець не зявився.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Вивчивши доводи подання, надані докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні у Краматорському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження № 51137268 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у розмірі 343 581,09 грн. по виконавчому листу № 2/55/383/2014 від 16.06.2014 року, виданого Ворошиловським районним судом м. Донецька (постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.12.2014); на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» у розмірі 64204,59 грн. по виконавчому листу № 2/0528/3363/2012 від 10.10.2012, виданого Краматорським міським судом Донецької області ( постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2016).

Згідно довідки КП «СЕЗ» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: вул. ОСОБА_6 (Карпинського) б. 32, кв. 7 у м. Краматорську.

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі договору іпотеки № 2608 від 19.07.2006 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу ОСОБА_7 здійснено обтяження, а саме: заборона на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно акту державного виконавця від 13.04.2017 року здійснено вихід за адресою боржника ОСОБА_3, але двері ніхто не відкрив.

Матеріали справи не утримують в собі підтвердження того, що ОСОБА_3 чинив перешкоди державному виконавцю в доступі до його квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з тим, що боржник ігнорує виклики, державний виконавець не мав можливості потрапити до квартири боржника для проведення відповідних виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року декларує: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції». В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов'язання не тільки якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

За змістом наведених правових норм примусове входження до житла - це крайній захід, якому повинні передувати всі інші передбачені законодавством дії щодо виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 311 ЦК України, житло фізичної особи є недоторканним.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла боржника виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не надає державному виконавцю право на звернення до суду з вказаним поданням.

При вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника суд має переконатися, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, що унеможливлює його примусове виконання, чим порушує права стягувача.

Натомість під час судового розгляду вказані обставини доведено не було, оскільки під час виходу державного виконавця на адресу проживання боржника, останнього виявлено не було, державний виконавець з ним не спілкувався, матеріали справи не містять ані доказів сповіщення боржника про проведення виконавчих дій, ані навіть доказів його повідомлення про необхідність своєчасно з'являтися на вимогу виконавця.

Суду не надано переконливих доказів на підтвердження того, що боржник відмовляється добровільно виконати рішення суду.

Доказів того, що боржник свідомо не виконує зобов'язання в повному обсязі або частково, державним виконавцем суду не надано, як не наведено їх і у поданні з посиланням на застосовані примусові заходи під час проведення виконавчих дій. Крім того, не надано жодних підтверджень того, що боржник дійсно перешкоджає проведенню виконавчих дій та не впускає державного виконавця до житлового будинку, будучи обізнаним про наявне відкрите зведене виконавче провадження.

Суд вважає, що підстави для примусового проникнення державного виконавця до боржника на даний час відсутні, оскільки із матеріалів справи не вбачається доказів про належне повідомлення боржника про явку до ВДВС, відсутні докази про свідоме ухилення боржника від виконання судового рішення чи перешкоджання державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій.

При таких обставинах, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ст.ст. 10, 60, 210, 212, 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, погоджене з начальником Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла за місцем мешкання та реєстрації боржника ОСОБА_3 за адресою: вул. Карпинського, 32 - 7, м. Краматорську.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: