АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/2153/17 Головуючий 1 інстанції Шарко О.П.
Провадження № 22ц/790/5843/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: стягнення аліментів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року по 01 жовтня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу відповідач періодично надавав сину матеріальну допомогу, проте з початку 2017 року він взагалі перестав надавати допомогу, тоді як є працездатною особою, а також є приватним підприємцем.

У зв'язку з цим, просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій формі у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 01 січня 2017 року до повноліття дитини.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1 000 грн., пояснив, що ОСОБА_3 надає допомогу на утримання сина в добровільному порядку.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18 серпня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким збільшити суму стягнутих аліментів до 2 000 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі, вказує, що відповідач має змогу сплачувати щомісячно 2 000 грн. аліментів на утримання сина з урахуванням того, що він є приватним підприємцем, інших дітей не має, додаткових витрат на їх утримання не несе.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з 26 липня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9).

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає разом із позивачкою.

Оскільки відповідач не регулярно надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Будь-яких доказів того, що відповідач має можливість надавати допомогу в розмірі 2000 грн., позивачкою, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18 серпня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді