Справа №627/1051/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2017 р. смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Каліберди В.А.,

при секретарі - Пушкар І.М.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

До Краснокутського районного суду Харківської області надійшло подання старшого державного виконавця Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2.

В даному поданні вказано, що на виконанні Краснокутського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа №2-1159/12, виданого 14.05.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3.

Боржником виконавчий документ добровільно не виконується.

Боржник ОСОБА_2 на даний час офіційно не працює, пенсію не отримує, не має у власності нерухоме майно, заходів до погашення боргу за виконавчим документом не здійснює. У звязку з цим існує можливість виїзду боржника за кордон, що призведе до ускладнення при виконання судового рішення.

Державним виконавцем здійсненні заходи щодо виконання вище зазначеного виконавчого документа у відповідності до Закону України Про виконавче провадження.

Представник відділу ДВС в судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи в їхню відсутність, подання підтримують в повному обсязі.

Суд, розглянувши подання, додані до нього матеріали, вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При виконанні судових рішень порядок розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи - у праві виїзду за межі України регулюється ст. 377-1 ЦПК України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішенням судів» від 6 червня 2008 року № 25-32/507 подання повинно відповідати вимогам, що визначені цим листом, а саме: подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обовязково має містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх обовязків.

В статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обовязкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Між тим подання не міститься будь-яких доказів ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання ним зобовязань за рішенням суду, оскільки ухилення від виконання рішення суду є будь які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання цього обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і при цьому не заважать будь які незалежні від нього обєктивні обставини.

Натомість матеріали подання містять виклик державного виконавця, направлений на адресу ОСОБА_2 від 11.09.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 необхідно зявитися до виконавця 18.09.2017 року щодо надання пояснень про сплату аліментів та пояснення ОСОБА_2 від 18.09.2017, надані ним начальнику ВДВС.

Окрім цього, як вбачається з розписок, долучених до матеріалів подання, ОСОБА_2 сплачував аліменти на користь ОСОБА_3 31.07.2015 року, 01.09.2015 року, 01.11.2015 року, 01.03.2016 року, 01.07.2016 року, 01.08.2016 року, 31.08.2016 року, 30.10.2016 року, та ОСОБА_3 у вказаних розписках зазначала, що на дату отримання аліментів вона претензій не має.

Також, надані матеріали не містять доказів і того, що державним виконавцем достатньо вжиті всі заходи примусового виконання рішень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

В звязку з вищезазначеним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, оскільки підстави для обмеження громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон - відсутні.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.18 Закону України Про виконавче провадження, ст.6 Закону України „Про порядок виїзду України та вїзд в Україну громадян України , ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст..ст. 291 296 ЦПК України до Апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ В.А. Каліберда