Справа №333/2817/17
Провадження №2/333/1629/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді Круглікової А.В.,

при секретарі Тарасенко О.О.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» до відповідача: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі за текстом ПАТ «Запоріжгаз») звернулось з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3М.) основного боргу в сумі 2 337,17 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказував, що наказом ПАТ «Запоріжгаз» від 16.05.2016 р. № 445-од у звязку з виробничими потребами, слюсаря з експлуатації газового устаткування цеху ВБСГ № 1 ОСОБА_3 направлено на навчання в навчальному пункті управління з персоналу ПАТ «Запоріжгаз» за професією слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 3р., про що між сторонами укладено договір від 16.05.2016 р. № 30. За умовами вказаного договору, відповідач зобовязався відпрацювати на підприємстві позивача після закінчення навчання не менш ніж 3 роки. Разом з тим, як вказував позивач, 13.10.2016 р. відповідача було звільнено за угодою сторін. Отже, на думку позивача, ОСОБА_3 повинен відшкодувати ПАТ «Запоріжгаз» витрати, повязані з навчанням, вартість яких, за розрахунком останнього, складає 2 337,17 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив повністю, про що виклав у письмових запереченнях, зазначив наступне. Так, відповідач вказував, що позовні вимоги є необґрунтованими оскільки не містять жодного посилання на норми цивільного або трудового законодавства. Крім того, на думку представника відповідача, застосування до трудових відносин цивільно-договірні відносини є незаконними. При цьому, витрати на навчання, які роботодавець згідно з законодавства про працю повинен нести сам, позивач відніс на свій структурний підрозділ, а в подальшому неправомірно стягнув з найманого працівника. Таким чином, ПАТ «Запоріжгаз» замовив навчання працівника у навчальному пункті ПАТ «Запоріжгаз», тобто сам у себе. З огляду на викладене, відповідач вважає, що дії позивача щодо стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за навчання є порушенням норм діючого трудового законодавства, є незаконними, а тому не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Наказом ПАТ «Запоріжгаз» від 18.06.2015 р. № 674-од «Про професійно-технічне навчання працівників» запроваджено на підприємстві договірну форму професійно-технічного навчання працівників; введено в дію робочі навчальні плани професійно-технічного навчання робітників; визначено відповідно до затверджених навчальних планів тривалість навчального курсу для кожної професії та розряду; наказано укладати з працівником договір на професійно-технічне навчання; визначено вартість професійно-технічного навчання працівників (а.с. 5-14).

Наказом (розпорядження) ПАТ «Запоріжгаз» від 13.05.2016 р. № 193п, ОСОБА_3 прийнято з 16.05.2016 р. на посаду слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування, 2р. в цех внутрішньбудинкових систем газопостачання № 1 Міське експлуатаційне управління Запоріжгаз (а.с. 4).

Наказом ПАТ «Запоріжгаз» від 16.05.2016 р. № 445-од у звязку з виробничими потребами та з метою своєчасної професійної підготовки працівників, наказано з 16.05.216р. почати навчання в навчальному пункті управління з персоналу ПАТ «Запоріжгаз» за професією: «Слюсар з експлуатації газового устаткування» слюсаря 2-го розряду цеху ВБСГ № 1 ОСОБА_3 (а.с. 15).

16.05.2016 р. між ОСОБА_3 (Замовник) та ПАТ «Запоріжгаз» (Виконавець) укладено договір про професійно-технічне навчання працівника в навчальному пункті ПАТ «Запоріжгаз» за № 30, за умовами якого (п. 1 договору) Замовник зобовязався проходити підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації за професією слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування (3 розряд) згідно з графіком професійного навчання відповідно до навчального плану підготовки за вказаною професією строком на 621 годину в начальному пункті Виконавця.

За змістом п. 2.1.6. договору, Замовник зобовязався відпрацювати на підприємстві після закінчення навчання та допуску до самостійної роботи не менш, ніж 3 роки.

Пунктом 3.2. договору сторони передбачили, що Замовник відшкодовує Виконавцю витрати, повязані з його навчанням у разі порушення ним в односторонньому порядку без поважних причин умов договору, зокрема, у разі звільнення протягом терміну обовязкового відпрацювання, що визначений п. 2.1.6. цього договору, за угодою сторін.

Згідно з п. 3.3. договору, вартість навчання, що підлягає відшкодуванню Замовником згідно п. 3.2. складається із вартості навчального курсу, визначеної згідно додатку № 2 до наказу від 29.02.2016 р. № 193-од.

Відповідно до п. 3.4. договору, витрати відшкодовуються Замовником шляхом внесення коштів до каси підприємства чи на розрахунковий рахунок підприємства до установи банку або утримуються із заробітної плати працівника на підставі поданої ним заяви.

Строк дії договору встановлюється сторонами з дати укладання до спливу трирічного терміну роботи Замовника, визначеного п. 2.1.6. договору, а в разі дострокового звільнення працівника до дати проведення розрахунку за навчання Замовника із Виконавцем в повному обсязі (п. 5 договору).

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу ПАТ «Запоріжгаз» від 09.09.2016 р. № 50, за наслідками проведеного кваліфікаційного екзамену слюсарю 2 розряду ОСОБА_3 присвоєно кваліфікацію «Слюсар з експлуатації та ремонту газового устаткування», 3 розряд (а.с. 18).

Відповідно до наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) ПАТ «Запоріжгаз» від 13.10.2016 р. № 1059, ОСОБА_3 звільнено з посади слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування (3 розряду) за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (а.с. 20).

З матеріалів справи слідує, що вимогою від 13.10.2016 р. № 19/10417 щодо виконання зобовязання за договором про професійно-технічне навчання працівника в навчальному пункті ПАТ «Запоріжгаз», позивач вимагав від відповідача відшкодувати вартість навчального курсу в сумі 2 337,17 грн. протягом 10 днів з моменту отримання даної вимоги, сплативши на рахунок ПАТ «Запоріжгаз».

Як свідчить зміст вказаної вище вимоги, ОСОБА_3 отримав останню особисто 13.10.2016 р. та зобовязався повернути грошові кошти до 11.04.2017 р.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, відповідач свої зобовязання з відшкодування позивачу витрат, повязаних з його навчанням, за договором про професійно-технічне навчання працівника в навчальному пункті ПАТ «Запоріжгаз» від 16.05.2016 р. № 30 належним чином не виконав, витрати в повному обсязі не відшкодував.

Так, за розрахунком позивача, за ОСОБА_3 обліковується основний борг за навчання в сумі 2 337,17 грн.

Доказів погашення наведеного вище боргу або спростування його розміру відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 2 337,17 грн. витрат, повязаних з навчанням, є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому задовольняються судом.

При цьому, судом відхиляються доводи відповідача про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог з посиланням на порушення норм діючого трудового законодавства.

Так, суд виходить з того, що спірний договір про професійно-технічне навчання працівника в навчальному пункті ПАТ «Запоріжгаз» від 16.05.2016 р. № 30, за яким заявлені вимоги у цій справі, станом на час розгляду справи в суді, є чинним, жодною із сторін не оспорювався та недійсним в судовому порядку не визнавався. У звязку з чим, є обовязковий для виконання сторонами в силу норм ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 600 грн. покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: 69005, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (69005, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ) 2 337 (дві тисячі триста тридцять сім) грн. 17 коп. основного боргу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова