Справа № 324/1651/17
Провадження № 2/324/782/2017
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 листопада 2017 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Каретник Ю.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, Відділ з питань організації діяльності Центру надання адміністративних послуг Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсності договору,

В С Т А Н О В И В:

До Пологівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, у якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: с. Воскресенка (до перейменування - Чапаєвка) Пологівського району Запорізької області, вулиця Українська (до перейменування - Горького), будинок номер 50, квартира номер 8, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який посвідчений 13.01.2015 року ОСОБА_4 - приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області і зареєстрований в реєстрі під номером 28, та застосувати наслідки його недійсності. Також позивач просить стягнути з відповідачів на його користь витрати на сплату судового збору.

На виконання вимог ч.3 ст.122 ЦПК України судом було направлено запити щодо надання інформації про зареєстровані місця проживання (перебування) відповідачів у справі. Із відповідей на вказані запити суду, отриманих 24 листопада 2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_3 на території Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області не зареєстрований та не проживає.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що її подано з порушеннями вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, зокрема, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Натомість, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки формулюючи вимогу про застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу квартири позивач не конкретизує, які саме наслідки недійсності даного правочину із передбачених у ч. 1 та ч. 2 ст. 216 ЦК України він просить застосувати у даному випадку.

При цьому, відповідно до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

А згідно із ч. 2 ст. 216 ЦК України, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Відсутність конкретної вказівки на наслідки недійсності правочину, які просить застосувати позивач, впливає на можливість правильного визначення ціни позову та розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання даної позовної заяви, а також позбавляє відповідачів можливості однозначно визначитися зі своєю позицією щодо заявлених позовних вимог.

Окрім того, відповідно до п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Натомість, позивачем, який окрім позовної вимоги про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним заявляє позовну вимогу про застосування наслідків недійсності цього договору, яка є вимогою майнового характеру відповідно до розяснень, викладених у п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 (далі постанова Пленуму ВСУ № 9) та у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 (далі постанова Пленуму ВССУ № 10), у позовній заяві не зазначено ціну позову.

При цьому, відповідно до п. 16 постанови Пленуму ВССУ № 10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Тобто, ціна позову у даному випадку має визначатися самим позивачем і розраховуватися з урахуванням тих конкретних наслідків недійсності договору із передбачених у ч. 1 та ч. 2 ст. 216 ЦК України, які позивач просить застосувати у даному випадку.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до вимог абз.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на дату подання позову до суду) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно із п. 31 постанови Пленуму ВСУ № 9 у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК України за загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до вимог п. 12 постанови Пленуму ВССУ № 10 у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на дату подання позову до суду) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на дату подання позову до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вже зазначалося вище, позивачем було заявлено дві позовні вимоги, а саме: про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, яка є вимогою немайнового характеру, та про застосування наслідків недійсності цього договору, яка є вимогою майнового характеру. При цьому, позивач не вказав у позовній заяві ціну позову щодо вимоги майнового характеру.

Натомість, до позовної заяви додано лише квитанцію від 07.11.2017 року № 20525734-1 про сплату судового збору у сумі 640,00 грн., що відповідає сумі судового збору, яка підлягає сплаті за подання позову немайнового характеру.

Тобто позивач має визначити ціну позову та додатково сплатити судовий збір у розмірі, розрахованому відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», про що надати суду відповідні докази оригінали платіжних документів.

Окрім того, відповідно до ст. 28 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно із ч. 1 ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У той же час, у позовній заяві вказано як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділ з питань організації діяльності Центру надання адміністративних послуг Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області без обґрунтування наявності у вказаного відділу цивільної процесуальної правосубєктності.

Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Натомість, позивачем у позовній заяві не було зазначено місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_3, а замість цього було зазначено місцезнаходження його майна, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Наведене свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання позивачеві строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 80, 119, 121, 208-210, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, Відділ з питань організації діяльності Центру надання адміністративних послуг Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсності договору, залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 протягом пяти днів з дня отримання ним копії ухвали, усунути вказані в ухвалі суду недоліки позовної заяви, інакше вона буде визнана неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу та його представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: