З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2017 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Ковтуненка В.О.,
при секретарі Коростовцевій Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання його співмешканки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зокрема, квартирою №39 у будинку №12 по бульвару Б. Хмельницького у місті Маріуполі Донецької області, у звязку з тим, що остання не проживає за вищевказаною адресою з вересня 2015 року без поважної причини.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником квартири, розташованої за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, бульвар Богдана Хмельницького, 12-39, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 №1245. Позивач вказав, що у липні 2013 року до нього звернулася його знайома ОСОБА_2 з проханням зареєструвати її у його квартирі на що він погодився та з 16.07.2013 року вона була зареєстрована. Однак, з 30.09.2015 року відповідачка виїхала з даної квартири і наразі не повернулася. З того часу, відповідачка у вказаному житлі не проживає, комунальні послуги не сплачує, особистих речей відповідачки у квартирі не має. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачем належним йому обєктом нерухомості, ускладнює реалізацію його прав, як власника квартири. У звязку з цим, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду для вирішення спірного питання.
Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута за відсутністю відповідачки.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини.
Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 №1245 від 01.06.2012 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до особового рахунку №1316-54, виданого 24.10.2016 року ЖКП «Житло «Центр», ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16.07.2013 року.
Проте, у вказаному житлі з вересня 2015 року відповідачка не проживає, що підтверджується актом в якому вказано, що мешканці будинку №12 по бульвару Хмельницького у місті Маріуполі, а саме: ОСОБА_4В (квартира №38), ОСОБА_5 (квартира №18), ОСОБА_6 (квратира №42), підтверджують не проживання ОСОБА_2 у квартирі №39 за вищевказаною адресою.
Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік.
Відповідачка не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 понад 3 років, з моменту реєстрації, а відповідно втратила право користування житлом, у звязку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про порушення його прав, як власника спірного житла, з боку відповідачки, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись Цивільним кодексом України, ст. ст. 8, 11, 60, 88, 212-218, 224 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії МК №853922 виданий Барвінківським РВ УМВС України в Харківській області від 25 травня 1998 року), такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №39 в будинку №12 по бульвару Богдана Хмельницького у місті Маріуполі Донецької області.
Рішення суду може бути переглянуто Жовтневим районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

На рішення суду позивачка може подати апеляційну скаргу в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивачка, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко