Справа № 333/2221/17
Провадження №2/333/1476/17
15 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді Круглікова А.В.,
при секретарі Тарасенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до відповідача: ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості,
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі за текстом ОСОБА_1Б.). до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2В.) про стягнення суми заборгованості. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказував, що надав відповідачу в позику грошові кошти в сумі 5 350 доларів США, що підтверджується розписками, які додані до матеріалів справи. Разом з тим, як зазначив позивач, свої зобовязання з повернення грошових коштів в строк, визначений у розписках, відповідач не виконав. А тому, за останнім утворилась заборгованість в сумі 5 350 доларів США, що еквівалентно 143 915 грн. Крім того, позивачем нараховано на суму заборгованості проценти за користування коштами в сумі 22 139,63 грн., та за прострочення строку виконання основного зобовязання 3% річних в сумі 1 665,85 гр. та індекс інфляції в розмірі 7 084,12 грн. На підставі викладеного, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача наведені вище суми заборгованості. Крім того, 04.08.2017 р. на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 143 166 грн. основного боргу, 26 759,48 грн. процентів за користування позикою, 2 845,87 грн. 3% річних та 12 880,93 грн. індексу інфляції. До вказаної заяви позивачем доданий опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек від 04.08.2017 р. про направлення останнім на адресу відповідача заяви про збільшення позовних вимог та розрахунку суми боргу. Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові. 15.08.2017 р. від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання жодного разу не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На адрес суду повернувся конверт із поштовою позначкою: «за закінченням терміну зберігання». З огляду на викладене, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача за наявними в ній доказами та відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Статтею 1046 ЦК України унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 2). Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2). Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 (відповідачем) підписано наступні розписки: - 18.03.2015 р. про отримання від ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 100 доларів США в строк до 18.06.2015 р.; - 25.06.2015 р. про отримання від ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 600 доларів США в строк до 30.08.2015 р.; - 10.11.2015 р. про отримання від ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 1 650 доларів США в строк до 01.01.2017 р.; - 07.11.2016 р. ОСОБА_2 підписано розписку, за змістом якої останній взяв в борг у ОСОБА_1 суму в розмірі 3000 доларів США в строк до 01.03.2017 р. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок (ч. 3). Як встановлено судом, відповідач прийнятих на себе зобовязань з повернення грошових коштів, отриманих за борговими розписками від 18.03.2015 р., 25.06.2015 р., 10.11.2015 р., 07.11.2016 р. в строк, визначений у вказаних розписках, не виконав, грошові кошти позивачу не повернув. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 143 166 грн. (що еквівалентно 5 350 доларів США станом на 21.04.2017 р., тобто станом на час подачі позову). В матеріалах справи № 333/2221/17 відсутні докази на підтвердження повернення відповідачем позивачу заявленої до стягнення суми боргу за розписками від 18.03.2015 р., 25.06.2015 р., 10.11.2015 р., 07.11.2016 р. Факт наявності заборгованості в розмірі 143 166 грн. підтверджується матеріалами цієї справи й не спростований відповідачем в ході її розгляду. Оскільки відповідач в ході розгляду справи не надав доказів на підтвердження повернення суми основного боргу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 143 166 грн. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача проценти від суми позики в розмірі 26 759,48 грн., що нараховані за період з 18.03.2015 р. по 07.07.2017 р. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України унормовано, що Позикодавець має право на одержання від Позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розрахунок суми процентів позивачем здійснений на рівні облікової ставки Національного банку України, що відповідає нормам ч. 1 ст. 1018 ЦК України, а тому є вірним та обґрунтованим. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів від суми позики в розмірі 26 759,48 грн., що нараховані за період з 18.03.2015 р. по 07.07.2017 р. задовольняються судом. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2 845,87 грн. за період з 19.06.2015 р. по 21.04.2017 р. та індекс інфляції в розмірі 12 880,93 грн. за період з 19.06.2015 р. по 01.03.2017 р. Розрахунок 3% річних та індексу інфляції здійснений позивачем вірно, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1 856,52 грн. покладаються судом на відповідача. Керуючись ст.ст. 10, 60, ч.4 ст.169, ст.ст. 208-209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, вул. Автозаводська 34/17, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 143 166 (сто сорок три тисячі сто шістдесят шість) грн. 00 коп. основного боргу, 26 759 (двадцять шість тисяч сімсот пятдесят девять) грн. 48 коп. процентів від суми позики, 2 845 (дві тисячі вісімсот сорок пять) грн. 87 коп. 3% річних, 12 880 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 93 коп. індексу інфляції та 1 856 (одну тисячу вісімсот пятдесят шість) грн. 52 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя А.В.Круглікова