Справа № 467/748/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 р. Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Догарєвої І.О.,

при секретарі судового засідання - Фесенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 01 серпня 2017 року звернулось з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №500406519 від 25 серпня 2013 року в сумі 24784,50 грн., з яких: 9669,70 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10914,80 грн. заборгованість по процентам та комісією; 4200,00 грн. пеня, штраф, неустойка; стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог у позові позивач зазначив про те, що між Публічним Акціонерним Товариством «Альфа-Банк» (далі - Первісний кредитор чи ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір №500406519 від 25 серпня 2013 року.

30 вересня 2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (далі - ТОВ «Дата Майнинг Груп») було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнинг Груп» перейшло право грошової вимоги до Відповідача, в тому числі за кредитним договором №500406519 від 25 серпня 2013 року.

10 жовтня 2016 між ТОВ «Дата Майнинг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАІІБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнинг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому Право вимоги до Відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнинг Груп», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача (витяг з Договору факторингу додається).

Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув прав грошової вимоги до Відповідача в сумі 24784,50 грн., з яких: 9669,70 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10914,80 грн. заборгованість по процентам та комісією; 4200,00 грн. пеня, штраф, неустойка.

На виконання умов Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, на адресу Відповідача, зазначену в кредитному договорі, від імені ТОВ «Дата Майнинг Груп» Відповідачу надіслано повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов'язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов'язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені кредитним договором.

У зв'язку з істотними порушеннями Відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача було надіслано Повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору і включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу.

Статтею 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.

Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

Відповідач не виконав свого зобов'язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Попереднього кредитора ТОВ «Дата Маійнінг Груп» або ж на рахунки Первісного кредитора ПАТ «Альфа-Банк», які вказані в кредитному договорі. Відтак, позивач просив стягнути кредитну заборгованість на його користь в судовому порядку.

Представник позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання. Від представника відповідача надійшла заява про застосування до вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» позовної давності.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, за наявних доказів вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних встановлених судом обставин.

Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності, а фактором, у свою чергу, може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України відступлення права вимоги, яке має наслідком заміну кредитора у зобов'язанні, передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Судом встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №500406519 від 25 серпня 2013 року.

30 вересня 2014 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнинг Груп» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнинг Груп» перейшло право грошової вимоги до Відповідача, в тому числі за кредитним договором №500406519 від 25 серпня 2013 року.

10 жовтня 2016 між ТОВ «Дата Майнинг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАІІБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнинг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому Право вимоги до Відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнинг Груп», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від Відповідача.

Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув прав грошової вимоги до Відповідача в сумі 24784,50 грн., з яких: 9669,70 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10914,80 грн. заборгованість по процентам та комісією; 4200,00 грн. пеня, штраф, неустойка.

Згідно п. 2.3. Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, Право Вимоги вважається відступленим Фактору з дати надходження на рахунок ТОВ «Дата Майнінг Груп» Ціни Прав Вимоги в повному обсязі.... В дату отримання оплати ТОВ «Дата Майнінг Груп» у повному обсязі Ціни Прав Вимоги відповідно до п 4.3. цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою, встановленою в Додатку № 2 до цього Договору.

Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов'язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Незважаючи на це, Відповідач не виконала свого обов'язку та припинила повертати наданий їй Кредит в строки, передбачені кредитним договором.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що Відповідачем здійснено єдиний платіж в погашення кредитної заборгованості 25 серпня 2013 року в сумі 758,00 грн. Після цього ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала та не здійснювала жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Таким чином, ОСОБА_1 нарахована заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договорам №500406519 від 25 серпня 2013 року в сумі 24784,50 грн., з яких: 9669,70 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10914,80 грн. заборгованість по процентам та комісією; 4200,00 грн. пеня, штраф, неустойка.

Вищенаведені обставини у повному обсязі доводяться наданими позивачем доказами у їх сукупності, зокрема:

копією анкети заяви на отримання кредиту ОСОБА_1 (а. с. 6);

копією кредитного договору №500406519 від 25 серпня 2013 року (а. с. 4);

копією додатку № 1 до кредитного договору №500406519 від 25 серпня 2013 року Публічного акціонерного товариства «Альфі-банк» (а. с. 5);

копією розписки ОСОБА_1 про тримання кредитної картки 25 серпня 2013 року (а.с.8);

розрахунком заборгованості позичальника ОСОБА_1 (а. с. 12);

копією договору Факторингу від 30 вересня 2014 року (а. с. 15-16);

копією додаткової угоди № 1 до договору факторингу від 08 грудня 2014 року (а. с.17);

копією договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року (а. с. 18 - 20);

актом приймання передачі реєстру боржників від 10 жовтня 2016 року до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року (а. с. 21);

копією витягу д Додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами (а.с. 22);

копією Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код 35625014(а.с. 23 - 25);

копією свідоцтва серії А01 № 624024 про державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а. с. 26);

копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з Додатком до СВІДОЦТВА про реєстрацію фінансової установи (невід'ємна частина Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи) № 183 серія ФК (а. с. 27);

копією Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» (нова редакція) (а.с. 28 - 30);

копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» з Додатком до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (невід'ємна частина Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи) № 343 серія ФК (а. с. 31).

При цьому суд критично оцінює доводи Позивача щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про заміну кредитора, оскільки Позивачем не надано доказів надсилання та отримання Відповідачем повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» та Повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору і включення персональних даних Відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу.

Разом з тим, згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не сплачувала заборгованість за кредитним договором ні новим, ні старому кредитору, суд робить висновок про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі. Даний висновок міститься й у правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15.

Крім того, представник Відповідача у своїй письмовій заяві, наданій до суду, заявила про застосування позовної давності до позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до правил ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право через захист його судом.

Статтею 257 Цивільного кодексу України установлена загальна позовна давність три роки, а п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимоги про стягнення пені чи штрафу установлена спеціальна позовна давність один рік.

Додатком №1 до кредитного договору №500406519 від 25 серпня 2013 року визначено графік платежів та передбачено повернення кредиту шляхом внесення визначеної суми грошових коштів до 27-го числа кожного місяця. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 27 числа кожного місяця (згідно графіку), то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником цього зобов'язання. Позивач звернувся до суду 07 липня 2017 року. Таким чином платежі, які мали бути вчинені до 07 липня 2014 року перебувають поза межами позовної давності і в стягненні їх суми належить відмовити.

Строк позовної давності для стягнення пені, штрафів неустойки також сплинув, оскільки останнє їх нарахування згідно наданого розрахунку заборгованості відбулося 27 лютого 2016 року. Відтак у стягненні суми пені, штрафів і неустойки слід відмовити в зв'язку з закінченням строку позовної давності.

Таким чином, до стягнення підлягає сума заборгованості за платежами з погашення основної суми кредиту та процентів за користування кредитом за період з 27 липня 2014 року до 27 лютого 2016 року згідно графіку платежів, що становить 7031,99 грн. основної суми кредиту та 958,53 грн. процентів за користування кредитом.

Що стосується суми платежів за інші послуги банку (валютно-обмінні операції, юридичне оформлення тощо), що згідно Додатку №1 до кредитного договору №500406519 від 25 серпня 2013 року входять до суми заборгованості за кредитом, то в цій частині в задоволенні позовних вимог належить відмовити виходячи з наступного.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 вказано, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про споживче кредитування», укладення договору про споживчий кредит може бути пов'язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб. Частиною 2 даної статті передбачено, що до договорів про надання додаткових чи супутніх послуг, зокрема, належать: 1) договір оцінки майна споживача з метою визначення його кредитоспроможності; 2) договір оцінки майна споживача, що використовується для забезпечення виконання ним зобов'язань за договором про споживчий кредит; 3) договір страхування та інші договори, що укладаються для забезпечення виконання споживачем зобов'язань за договором про споживчий кредит; 4) договір відкриття банківського рахунку, необхідного для отримання чи обслуговування наданого кредиту; 5) договори про надання нотаріальних та інших додаткових чи супутніх послуг у разі, якщо вони необхідні для укладення договору про споживчий кредит.

Тож, враховуючи зазначену правову позицію, суд приходить до висновку, що встановлення та нарахування банком платежу за надані супутні послуги у розмірі 10740,60 грн. є незаконним, а тому в задоволенні позовних вимог банку в цій частині слід відмовити.

З огляду на викладене, суд вважає за потрібне стягнути з Відповідача за позовом суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 990 (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто) гривень 52 копійки, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7031 (сім тисяч тридцять одна) гривня 99 копійок та заборгованості по процентам у розмірі 958 (дев'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 53 копійки.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з Відповідача необхідно стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) заборгованість за кредитним договором №500406519 від 25 серпня 2013 року в загальному розмірі 7 990 (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто) гривень 52 копійки, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7031 (сім тисяч тридцять одна) гривня 99 копійок та заборгованості по процентам у розмірі 958 (дев'ятсот п'ятдесят вісім) гривень 53 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ідентифікаційний код юридичної особи 35625014) витрати по сплаті судового збору в розмірі 515 (п'ятсот п'ятнадцять) гривень 84 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя І.О. Догарєва