Справа № 505/1379/17
Провадження № 2/505/1074/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2, про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась 06.06.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 22 вересня 2016 року померла ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 крім позивачки ОСОБА_1 жоден спадкоємець заяву про прийняття спадщини не подавав, померла мешкала в будинку сама.

За життя 02.09.2013 року ОСОБА_3 склала заповіт яким заповідала: «сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД 0543387, виданого на підставі рішення Котовської райдержадміністрації від 13.03.1928 р. №75/98 у тому, що мені належить право на земельну частку (па) розміром 2,84 га.»

До складу спадщини спадкодавця входить земельна ділянка площею 2,3053 гектара розташована на території Липецької сільської ради Подільського району право власності на яку посвідчене свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №25585174.

Під час звернення до нотаріуса було зясовано, що заповіт має суперечливий характер.

Так у заповіті зазначено, що заповідається сертифікат (документ).ї

На момент складання заповіту лише виготовлювалась документація про виділення земельної частки (паю) в натурі та отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

У звязку із похилим віком, поганим станом здоровям та юридичною необізнаністю ОСОБА_3 належні зміни до заповіту не внесла, оскільки заповіт в її розумінні вона склала вірно та всім було відомо що вона заповідала свою земельну ділянку ОСОБА_1

У звязку з цимпросила постановити рішення суду яким здійснити тлумачення заповіту складеного 02 вересня 2013 року ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого сільським головою Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, як такий, в якому спадкодавець ОСОБА_3 заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, належну їй земельну ділянку площею 2,3053 га розташовану на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0100, право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 25585174 від 14.08.2014 року.

В ході судового розгляду справи позивачка на позові наполягала у повному обсязі.

Представник Липецької сільської ради Подільського району Одеської області і Приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_2 в судове засідання не зявились без пояснення причин. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надали. Заперечень до позову не виказали.

У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідача та третьої особи, з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи за згоди сторони позивача, справу розглянуто у їх відсутність за наявними у справі письмовими доказами.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2016 року у віці 84 років у с. Куйбишевське Подільського району Одеської області померла ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ЖД №468105 від 23.09.2016 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно.

ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 02 вересня 2013 року сільським головою Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №88, у якому заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1: «сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД 0543387, виданого на підставі рішення Котовської райдержадміністрації від 13.03.1928 р. №75/98 у тому, що мені належить право на земельну частку (па) розміром 2,84 га».

Проте, 14.08.2014 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності серії САК №726015 від 14.08.2014 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3053 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0100.

При цьому змін до заповіту ОСОБА_3 не вносила.

При зверненні позивачки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 було зясовано, що заповіт ОСОБА_3 має суперечливий характер, оскільки у заповіті зазначено, що заповідається сертифікат, як документ, та заповідається право користування земельною часткою (паєм).

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При цьому, частина 2 статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

За таких обставин суд вважає за необхідне розтлумачити заповіт без внесення змін у його зміст, виходячи волі ОСОБА_3, яка фактично заповіла ОСОБА_1 у власність належну їй земельну ділянку площею 2,3053 га розташовану на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0100, право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 25585174 від 14.08.2014 року.

Із зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту складеного 02 вересня 2013 року ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого сільським головою Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, як такий, в якому спадкодавець ОСОБА_3 заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, належну їй земельну ділянку площею 2,3053 га розташовану на території Липецької сільської ради Котовського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0100, право власності на яку посвідчено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 25585174 від 14.08.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я