Номер провадження: 22-ц/785/7483/17
Номер справи місцевого суду: 500/7115/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2017 року, -

встановила:

30 листопада 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 10011,26 грн.

Свої вимоги мотивували тим, що згідно укладеного договору № б/н від 21 грудня 2007 року відповідачка отримала кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В звязку з невиконанням відповідачкою зобовязань станом на 31 липня 2015 року заборгованість складає 10011грн. 26 коп., яка складається з: 1050грн. 87коп. заборгованість за кредитом, 5416грн. 97коп. - заборгованість по відсоткам, 2590грн. 50коп. заборгованість по комісії та пені, 952грн. 92коп. - штрафи, яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Тому позивач просить стягнути заборгованість на загальну суму 10011грн. 26 коп., а також судові витрати.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало до суду апеляційну скаргу, у якій просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні позовні вимоги у повному обсязі, а також стягнути судові витрати, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" про стягнення боргу, районний суд виходив з того, що позов не підлягає задоволенню у звязку із спливом строку позовної давності.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права 30 листопада 2015 року, тобто з пропуском встановленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Спеціальних строків у кредитному договорі сторони не обговорювали.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує і ухвалює нове рішення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що згідно заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у банку № б/н від 21 грудня 2007 року відповідачка отримала кредит у розмірі 700грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном виконання зобов»язань за договором що відповідає строку дії платіжної карти.

Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язана була здійснювати погашення кредиту та відсотків, але всупереч зазначеним вимогам ОСОБА_2 порушила умови договору, внаслідок чього станом на 31 липня 2015 рокумає заборгованість у розмірі 10011,26 гривень, яка складається з наступного:

-1050грн. 87коп. заборгованість за кредитом;

- 5416грн. 97коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 2590грн. 50коп. заборгованість за пенею та комісією;

-500 грн. штраф (фіксована частина);

-452,92 грн. штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений 3- річний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України.

Між тим, з такими висновками суду колегія погодитись не може.

По закінченню строку дії платіжної карти № 975838 для продовження користування банківськими послугами за договором ОСОБА_2 отримала карту № 647463 зі строком дії по 05/2015, тобто по 31.05.2015 року.

З початку виникнення правовідносин сторін за вищевказаним договором ОСОБА_2 за допомогою вищевказаних карток отримувала банківськи послуги банківського рахунку, останній платіж у погашення заборгованості здійснила 19.10.2012 року.

Також, проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики, нараховані проценти за місяць користування сплачуються щомісяця (п.5.4. Умов та Правил до яких ОСОБА_2 приєдналася і зобовязалася їх виконувати шляхом підписання Заяви № б/н від 21.12.2007 року) кредитними коштами сплачуються протягом наступного місяця за звітним.

Тобто, у звязку з останнім поповненням рахунку 19.10.2012 року, що не призвело до повного погашення кредитної заборгованості у ОСОБА_2 обовязок по сплаті процентів за жовтень 2012 року існував по 30.11.2012 року, якого остання не здійснила.

Позовна давність щодо щомісячного платежу підлягає обчисленню після несплати чергового платежу, цією датою є наступний день за 30.11.2012 р., по яке у ОСОБА_2 існував обовязок по сплаті процентів, якого нею виконано не було.

ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду із позовом 25.11.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України перебачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до частин 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту Кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін Кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Дані обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті, судом першої інстанції не встановлювалися і до уваги не приймалися.

За таких підстав, колегія приходить до висновку, що рішення суду, як постановлене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку загальної суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 10011,26 грн.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачений у судовий збір у загальному розмірі 2557,80 грн., із яких 1218 грн.- за подання позову, 1339,80 грн. - за подання апеляційної скарги на рішення суду (а.с.1, 91).

Керуючись ст.ст. 88, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2017 року - скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 10011,26 грн., із яких 1050грн. 87коп. заборгованість за кредитом, 5416грн. 97коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2590грн. 50коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 452,92 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» сплачений судовий збір у загальному розмірі 2557,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6