Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2017 Справа №607/5451/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега", ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила до суду позов до відповідачів Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (далі - ПрАТ "АСК "Омега"), ОСОБА_3 в якому просила стягнути з відповідача ПрАТ "АСК "Омега" в її користь страхову виплату в сумі 8772, 51 гривень, яка становить різницю від вартості завданих їй при дорожньо-транспортній пригоді матеріальних збитків на ремонт автомобіля "Сузукі Гранд Вітара", державний номерний знак НОМЕР_1 та виплаченою сумою страхового відшкодування. В процесі розгляду справи позивачкою подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути із відповідача ПрАТ "АСК "Омега" в її користь страхову виплату в сумі 8772, 51 гривень, а також стягнути з відповідач ОСОБА_3 в її користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй на праві власності належить транспортний засіб "Сузукі Гранд Вітара", державний номерний знак НОМЕР_1. 10 січня 2016 року близько 15 години 40 хвилин з вини ОСОБА_3 по вулиці Тарнавського в м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу "Сузукі Гранд Вітара", державний номерний знак НОМЕР_1, який належить їй на праві власності та за кермом якого перебував її чоловік - ОСОБА_7 та автомобіля "Мерседес Бенц", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3. Згідно із постановою Тернопільського міськрайонного суду від 09 лютого 2016 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень в дохід держави. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний їй автомобіль "Сузукі Грант Вітара" державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження заднього бамперу, кришки багажника, заднього лівого ліхтара, заднього габарита бампера, заднього лівого крила. У зв'язку із зазначеними пошкодженнями вартість ремонту автомобіля склала 35425 гривень. На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця події була застрахована у ПрАТ "АСК "Омега". У встановлений законом строк позивачка подала відповідачу - Приватному акціонерному товариству "Акціонерна страхова компанія "Омега" заяву про виплату страхового відшкодування та надала усі необхідні документи для виплати, однак відповідач ПрАТ "АСК "Омега" перерахував на її рахунок лише 26650,49 гривень. З цих підстав позивачка вважає, що відповідачем безпідставно та незаконно прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у меншому розмірі, ніж розмір реально завданих збитків та просить стягнути із відповідача різницю між сплаченою страховою виплатою та понесеними матеріальними збитками у розмірі 8772, 51 гривень. Також вказує, що під час дорожньо-транспортної пригоди вона (ОСОБА_1.) та члени її сім'ї перенесли переживання за своє життя, оскільки в салоні автомобіля, крім її чоловіка ОСОБА_7, який перебував за кермом, знаходилася також вона (ОСОБА_1.) та їхня малолітня дочка. Внаслідок технічних ушкоджень автомобіля та переляку її дочки вона (ОСОБА_1.) понесла душевні страждання, викликані сильним переляком та шоковим станом. Крім цього, внаслідок тривалого технічного обслуговування та ремонту автомобіля обмежилась можливість її вільного пересування, що на тривалий час змінило її звичний спосіб життя та позбавило можливості вільного спілкування з рідними та близькими, а також якісного та своєчасного виконання своїх службових обов'язків, оскільки автомобіль використовується для поїздок по будівельних об'єктах. У зв'язку із чим, позивачка просить стягнути із відповідача ОСОБА_3 в її користь моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак, у попередні судові засідання представником відповідача подано письмові заперечення проти позову, згідно яких, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що 12 січня 2016 року позивачкою було подано до ПрАТ "АСК "Омега" заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 22 лютого 2016 року було складено звіт №9 про визначення вартості матеріального збитку, згідно якого вартість матеріального збитку складає 31980, 59 гривень, знос становить 53%. 07 квітня 2016 року АСК "Омега" було виплачене страхове відшкодування на картковий рахунок ОСОБА_1 в розмірі 26650, 29 гривень. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника),сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. У зв'язку із цим, представник відповідача вказує, що ПрАТ "АСК "Омега" діяла відповідно до чинного законодавства і не порушувала прав та інтересів позивача, оскільки позивачу було виплачене страхове відшкодування за вирахуванням зносу та податку на додану вартість. Також зазначає, що позивачем не надано жодного належного доказу, що підтверджував би інший розмір страхового відшкодування, оскільки долучений рахунок-фактура №25 від 20 січня 2016 року є лише комерційною пропозицією суб'єкта господарювання і не може бути підставою для визначення розміру збитків.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Судом установлено:

Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року, 10 січня 2016 року близько 15 години 40 хвилин ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки "Мерседес Спринтер", номерний знак НОМЕР_2 в м. Тернополі по вул. Тарнавського не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом "Сузукі", номерний знак НОМЕР_3, який знаходився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Даною постановою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень в дохід держави.

Відповідно до довідки виданої Відділенням Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Тернополя Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10 січня 2016 року у м. Тернополі по вул. Тарнавського автомобіль "Сузукі Грант Вітара" державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження заднього бамперу, кришки багажника, заднього лівого ліхтара, заднього габарита бампера, заднього лівого крила.

Таким чином, дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 10 січня 2016 року відбулася з вини ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Акціонерна страхова компанія "Омега".

Судом установлено, що транспортний засіб "Сузукі Гранд Вітара" державний номерний знак НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_1.

Згідно рахунку-фактури №25 від 20 січня 2016 року виданого фізичною-особою підприємцем ОСОБА_8 вартість ремонту транспортного засобу "Сузукі Гранд Вітара" державний номерний знак НОМЕР_3 становить 35425 гривень.

Позивачка за власні кошти придбавала запчастини для ремонту пошкодженого автомобіля, що стверджується видатковими накладними №43 від 22 лютого 2016 року, №58 від 23 лютого 2016 року, №99 від 01 березня 2016 року виданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, які містять підпис постачальника ОСОБА_9 та печатку, а також підпис отримувача ОСОБА_1

Також, згідно Акту №166 здачі-прийомки виконаних робіт від 10 березня 2016 року на замовлення ПП "Волкас" через ОСОБА_7 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 були виконані роботи з автомобілем "Сузукі Гранд Вітара" державний номерний знак НОМЕР_3, вартість яких складає 18231 гривень.

У встановлений законом строк позивач звернулася до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" із заявою про виплату страхового відшкодування та надала усі необхідні документи для виплати, однак відповідач перерахував на її рахунок лише 26650, 49 гривень, що визнається відповідачем.

На підтвердження сплаченої позивачу суми страхового відшкодування 26650, 49 гривень, відповідачем АСК "Омега" надано звіт №9 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Сузукі Гранд Вітара", реєстраційний номер НОМЕР_3 виконаного Тернопільської філією ПП "Автоексперт", відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Сузукі Гранд Вітара" державний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок пошкодження складає 31980, 59 гривень.

Однак, як стверджує у письмових запереченнях проти позову представник відповідача, ПрАТ "АСК "Омега" було виплачене страхове відшкодування на картковий рахунок ОСОБА_1 в розмірі 26650,49 гривень, з урахуванням зносу, який згідно проведеного звіту становить 53% та з вирахуванням податку на додану вартість.

Таким чином, різниця у вартості завданого позивачу матеріального збитку між виплаченою відповідачем сумою 26650, 49 гривень та вартістю завданого матеріального збитку в розмірі 35425 становить 8774, 51 гривень.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 8 Закону України "Про страхування" cтраховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 35.1. ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника),сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За приписами ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого, тощо.

Згідно із статею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що долучений позивачем рахунок-фактура №25 від 20 січня 2016 року не є належним доказом, що підтверджував би інший розмір страхового відшкодування і не може бути підставою для визначення розміру збитків, оскільки у відповідності до п.7 розділу 5 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №615 від 28.11.2014 року документами, що підтверджують надання послуги з ремонту транспортного засобу є акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб).

При цьому, позивачем документально підтверджено факт оплати проведеного ремонту, зокрема надано видаткові накладні №43 від 22 лютого 2016 року, №58 від 23 лютого 2016 року, №99 від 01 березня 2016 року, Акт №166 здачі-прийомки виконаних робіт від 10 березня 2016 року та рахунок-фактура №25 від 20 січня 2016 року виданий фізичною-особою підприємцем ОСОБА_8 про вартість ремонту транспортного засобу "Сузукі Гранд Вітара" державний номерний знак НОМЕР_3, які підтверджують вартість завданого матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Сузукі Гранд Вітара", реєстраційний номер НОМЕР_3 в розмірі 35425 гривень.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" страхового відшкодування в розмірі 8774, 51 гривень підлягають до задоволення.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення із відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, суд зазначає наступне:

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому, за змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, суд приходить до переконання, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача ОСОБА_3 позивачці ОСОБА_1 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних сильним переляком та шоковим станом за стан свого здоров'я та здоров'я її рідних, які перебували в момент дорожньо-транспортної пригоди у салоні автомобіля, а також тривале технічне обслуговування та ремонт автомобіля обмежили можливість вільного пересування позивачки, що на тривалий час змінило її звичний спосіб життя та позбавило можливості якісного та своєчасного виконання своїх службових обов'язків.

Разом із цим, при визначені розміру моральної шкоди, суд, враховуючи ступінь вини відповідача, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що позивачкою не надано суду письмових доказів на підтвердження розміру завданої їй моральної шкоди, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 5000 гривень є недоведеними позивачкою, та такими, що підлягають до задоволення у розмірі 2500 гривень.

Також, в силу ст. 88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 321, 1167 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 17-А) на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 8774, 51 (вісім тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні 51 копійку.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 17-А) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551, 21 (п'ятсот п'ятдесяти однієї) гривні 21 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 551,20 гривень судового збору .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка