Справа № 161/8324/16-ц Провадження № 22-ц/773/1396/17 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А.В.
Категорія: 47 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Киці С. І.,

з участю:

секретаря Черняк О. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сільськогосподарського приватного підприємства «Рать» ОСОБА_2,

представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Луцької районної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Сільськогосподарське приватне підприємство «Рать», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 та інші співвласники земельної ділянки, які зазначені в додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 484889, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сільськогосподарського приватного підприємства «Рать» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 24 березня 2010 року він отримав в спадщину право на земельну частку (пай) розміром 2,72 умовних кадастрових гектарів в колишньому КСП «Рать», с. Ратнів, Луцького району, Волинської області. На початку 2016 року він звернувся до Луцької районної державної адміністрації з заявою про видачу державного акту на земельну ділянку, однак дізнався, що його земельний пай за спільною заявою співвласників включений до єдиного масиву площею 925,5819 га, на який виданий державний акт серія ЯМ № 484889 від 22 серпня 2012 року. Просить суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 484889, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів 22.08.2012 року за № 10958.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Постановлено визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 484889 в частині включення до земельної ділянки площею 925,5819 га кадастровий номер :03:000:0532, яка знаходиться на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, земельного паю площею 2,72 га, який належить ОСОБА_5 В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Додатковим рішенням від 20 вересня 2017 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сільськогосподарське приватне підприємство «Рать» (далі СПП «Рать») подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник Сільськогосподарського приватного підприємства «Рать» ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній наведені.

Представник позивача ОСОБА_1, представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали та просили її відхилити.

Інші особи в судове засідання не з'явилися.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, що брали участь у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сільськогосподарського приватного підприємства «Рать» слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 484889, виданий 22.08.2012 року в частині включення до земельної ділянки площею 925,5819 га кадастровий номер :03:000:0532, яка знаходиться на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, земельного паю площею 2,72 га, який належить ОСОБА_5, є незаконним, оскільки ОСОБА_5 не надав свою згоду на виділення його земельного паю в складі спільної земельної ділянки єдиним масовим, оскільки висновком судової експертизи достовірно встановлено, що підпис у спільній заяві від 12 січня 2012 року виконаний не ним, а іншою особою, а отже в цій частині його слід визнати недійсним.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з насупного.

Так, з наявних у матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом першої інстанції встановлено, що на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0239553 від 02 липня 2002 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 березня 2010 року, ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) в колишньому КСП «Рать» с. Ратнів, Луцького району Волинської області площею 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частково в натурі (на місцевості) (т.1. а.с.4-5).

21 травня 2011 року відбулися збори власників сертифікатів колишнього КСП «Рать» Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, на яких вирішили затвердити схему розміщення земельних ділянок, що передаються у спільну часткову власність загальною площею 987 га. Державний акт на право власності на земельні ділянки, яким посвідчується право спільної часткової власності, видати на уповноваженого ОСОБА_10 Погоджено вихід громадян, які виявили бажання вийти з паями самостійно, на полі першочергового виходу. Також вирішено передати спільну заяву у Луцьку райдержадміністрацію (т.1 а.с.36).

12 січня 2012 року до Луцької районної державної адміністрації надійшла спільна заява громадян, відповідно до якої на підставі ст.ст. 4, 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)», ст.17 та пункту 12 перехідних положень Земельного кодексу України вони просили надати дозвіл на розробку проектної документації та передати у спільну часткову власності земельні ділянки, що підлягають паюванню для ведення особистого селянського господарства на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, загальною площею 987 га, право на які вони набули в результаті паювання земель колективної власності КСП «Рать». Державні акти на право власності на земельні ділянки, якими посвідчується право спільної часткової власності на земельні ділянки, просили видати на уповноваженого ОСОБА_10 з прикладенням до цих актів списків з прізвищами усіх співвласників (т.1 а.с.23). До вказаної заяви був доданий додаток з підписами 416 власників права на земельну частку (пай) (т.1 а.с.24-34).

Розпорядженням Луцької РДА від 10 лютого 2012 року № 53 вирішено надати дозвіл на складання документації із землеустрою, що посвідчують право на спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП «Рать» для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Ратнівської сільської ради згідно додатку (т.1 а.с.37).

В подальшому, розпорядженням Луцької РДА від 25 липня 2012 року № 412 «Про затвердження технічного документації та передачу у спільну часткову власність земельної ділянки власникам земельних часток (паїв) колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Рать», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів по організації території земельних часток (паїв), що передаються у спільну часткову власність власникам сертифікатів членів колишнього КСП «Рать» на території Ратнівської сільської ради. Передано громадянам у спільну часткову власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Ратнівської сільської ради згідно з додатком. Видано громадянам державний акт на право спільної часткової власності на земельну ділянку (т.1 а.с.83).

Як наслідок, Луцькою РДА 22 серпня 2012 року ОСОБА_10 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 484889 на земельну ділянку площею 925,5819, яка знаходиться на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:000:0532 (т.1 а.с.7). Дана земельна ділянка перебуває в оренді у СПП «Рать», що не заперечується сторонами.

В додатку до цього державного акту вказані всі співвласники земельної ділянки та їх частка у спільній частковій власності (т.1 а.с.140-152).

Відповідно до висновку судового експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24 травня 2017 року №135, підпис «Веремчук» на графі «Підпис» рядка «25» навпроти прізвища «Веремчук Вадим Богданович» 1-ї сторінки додатку до спільної заяви щодо передачі у спільну часткову власність земельних часток (паїв) власникам сертифікатів колишнього СП «Рать» на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою (т.1 а.с.234-237).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше їм надані у користування; г) прийняття спадщини; д) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

За ст. 3 того ж Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі(на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі(на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

Статтею 2 Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією, а документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема, розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів.

Частиною третьої статті 12 того ж Закону передбачено, що власникам земельних часток (паїв), яким земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) єдиним масивом, видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної часткової власності чи спільної сумісної власності.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

При цьому у разі, якщо буде встановлено, що орган влади діяв неправомірно та без правових підстав відмовляється передати у власність земельну ділянку, якщо для цього є правові підстави, суд може лише зобов'язати його розглянути це питання у встановленому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» і ст. ст. 118, 122 ЗК України порядку.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_5, отримавши згідно свідоцтва про право на спадщину від 24.03.2010 року право на земельну частку (пай) розміром 2,72 умовних кадастрових гектарів у колишньому КСП «Рать», про виділення в натурі даної земельної ділянки на місцевості до передачі у 2012 році даної земельної ділянки єдиним масивом у спільну часткову власність не звертався. Після передачі у спільну часткову власність земельних часток (паїв) позивач отримував орендну плату від СПП «Рать» за використання субєктом господарювання цієї ділянки, що свідчить про те, що позивач погодився з рішенням зборів власників сертифікатів колишнього КСП «Рать» про передачу у спільну часткову власність земельних ділянок площею 987 га. Дана обставина підтверджується довідкою СПП «Рать» від 30 серпня 2017 року (а.с. 55).

В даний час ОСОБА_5 не позбавлений права на виділення йому із спільної часткової власності належної йому частки земельної ділянки в натурі. Постановляючи рішення про визнання частково недійсним державного акта, суд першої інстанції не врахував зазначених обставин, не вказав, яким чином можна визнати даний акт недійсним щодо земельної ділянки, межі якої не зазначено, не визначено в натурі.

На підставі встановлених обставин справи та керуючись наведеними вище нормами законодавства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідача, оскільки позивач не звертався про виділення його земельного паю з єдиного масиву площею 925,5819 га, на який виданий державний акт серія ЯМ № 484889 від 22 серпня 2012 року, таке питання не вирішувалось. Таким чином позивачем обрано неналежний спосіб захисту його прав.

Крім того, при розгляді справи суд не звернув уваги, що співвласники земельної ділянки, на який видано державний акт і який просить визнати недійсним позивач, а також субєкт господарювання, що орендує дану земельну ділянку, КСПП «Рать» залучені до справи в якості третіх осіб, тоді як вони мають бути відповідачами у даному спорі. Постановляючи ухвалу про притягнення даних осіб третіми особами, суд в порушення вимог ст. 33 ЦПК України не вирішив питання про залучення до участі у справі співвідповідачів.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обовязковою умовою для скасування рішення.

На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на встановлених обставинах справи, при розгляді справи суд допустив порушення норм процесуального права та дійшов помилкового висновку про задоволення позову, а тому рішення суду через невідповідність висновків суду обставинам справи та нормам процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

У звязку з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову підлягає до скасування і додаткове рішення, яким постановлено стягнути з Луцької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сільськогосподарського приватного підприємства «Рать» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2017 року та додаткове рішення від 20 вересня 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_5 до Луцької районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді