Справа № 426/393/17
РІШЕННЯ

іменем України

06 жовтня 2017 року Сватівський районний суд

Луганської області

в складі головуючого судді Половинка В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянув в судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу № 426/393/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 6079-025/08Р від 10.06.2008 року у сумі 11173,53 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, в позові вказав про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр». Причини неявки суд не повідомив.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 10.06.2008 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідач ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 6079-025/08Р, за умовами якого позивач надав та ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 46850,00 грн. строком до 10.06.2015 року зі сплатою 18,49 % річних (а.с. 9-14).

Позичальник зобовязаний виконати зобов'язання згідно з Кредитним Договором у повному обсязі, у тому числі, але обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

31 травня 2017 року між ТОВ ФК «Довіра та Компанія» та ПАТ КБ «Правекс Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав за кредитними договорами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № № 6079-025/08Р від 10.06.2008 року укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (а.с.72-90).

Згідно ч.1ст.202 ЦК України кредитор у зобовязання ( крім випадків, передбачених ст..515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема , передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент пере6ходу цих прав, якщо інше не встановлено законом або договором.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 08 серпня 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було залучене у якості правонаступника позивача.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належно не виконував свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 17.11.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 11173,53 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом 5751,38 грн.; сума заборгованості за відсотками 913,60 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 3903,38 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 605,17 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 6664,98 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 5751,38 грн.; сума заборгованості за відсотками 913,6 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 3903,38 грн.; розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків 605,17 грн., суд дійшов наступного.

Основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься м. Краснодон Краснодонського району Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту здійснено з 11.07.2014 року та пені за несвоєчасне погашення відсотків позивачем здійснено починаючи з 11.07.2014 року. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 3903,38 грн.; пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 605,17 грн., необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, на користь ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1378,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 553, 554, 610-612, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 58-60, 74, 79, 88, 209,212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитним договором № 6079-025/08Р від 10.06.2008 року у розмірі 6664 ( шість тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

В інший частині позовних вимог відмовити через безпідставність.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду, шляхом подання відповідної письмової заяви до Сватівського районного суду Луганської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суду Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_2