Провадження №2/760/19/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

06 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Оксюти Т.Г.

при секретарі: Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.09.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 отримала грошову позику в сумі 2000 доларів США, що підтверджується розпискою.

Строк повернення грошових коштів за вищевказаним договором позики був встановлений до 30.11.2013 року.

Однак, відповідач зобов'язання не виконала. Будь-яких пропозицій щодо повернення боргу від відповідача не надходило.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 2000 доларів США, яка згідно офіційного курсу станом на 06.02.2017 року становить 54155,95 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як вбачається з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 26.09.2013 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого остання отримала грошову позику в сумі 2000 доларів США, що підтверджується розпискою.

Строк повернення грошових коштів за вищевказаним договором позики був встановлений до 30.11.2013 року.

Проте, ОСОБА_2 відмовляється в добровільному порядку повертати позивачу позику, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей, що підтверджується розпискою, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 06.02.2017 року становить 54155,95 грн.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого ним судового збору 551,20 грн.

Що стосується суми судового збору в розмірі 640,00 грн., то слід зазначити що відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Дійсно, позивачем була збільшена сума позовних вимог, однак судовий збір не підлягав сплаті, оскільки 1% від ціни позову не перевищував суму вже сплаченого судового збору 551,20 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сплачена сума судового збору в розмірі 640,00 грн. підлягає поверненню, оскільки вона є зайво сплаченими коштами.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 27, 28, 29, 30, 57-58, 60, 88, 169, 197, 208-209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 заборгованість за договором позики від 26.09.2013 року в сумі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 06.02.2017 року становить 54155,95 грн.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати, які складаються з суми судового збору 551,20 грн.

Повернути ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, кошти в сумі 551,20 грн. за квитанцією, внесені ним 06.02.2017 року на р/р 0010, МФО 820019, одержувач УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача 38050812, банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя