Провадження № 22ц/790/3855/17 Головуючий 1 інст. Шевцов О.А.
Справа № 629/1296/16-ц Доповідач - Бровченко І.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання незаконними нотаріальних дій та нотаріальних актів, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулася з позовом до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання незаконними нотаріальних дій та нотаріальних актів, стягнення моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 20 жовтня 2011 року між її батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено спадковий договір, згідно з умовами якого ОСОБА_6 після своєї смерті зобовязався передати ОСОБА_7 житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вул. 60 років СРСР в м. Лозова Харківської області, який був посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 Після смерті батька позивач, дізнавшись про укладання вказаного спадкового договору, звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовною заявою про визнання вищевказаного спадкового договору недійсним. 07 березня 2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області було винесено рішення, згідно якого позов ОСОБА_4 було задоволено частково та визнано спадковий договір недійсним у 1/2 його частині. 06 серпня 2014 року рішенням Апеляційного суду Харківської області рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 березня 2014 року в частині часткового визнання спадкового договору недійсним скасовано. 04 грудня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ її касаційну скаргу відхилено. 23 вересня 2015 року постановою Верховного Суду України ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав від 04 грудня 2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2014 року скасовано та залишено в силі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 березня 2014 року. Проте реалізувати право на оформлення права власності на вказане нерухоме майно позивач не може, оскільки відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 13 січня 2016 року, спірний житловий будинок з відповідними надвірними спорудами та будівлями на підставі договору купівлі продажу від 14. травня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 796, ОСОБА_7 відчужено без її згоди на користь ОСОБА_8

Позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги та остаточно просила суд визнати незаконними нотаріальні дії приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчиненими з порушенням чинного законодавства та грубим порушенням закону, яке завдало шкоди ОСОБА_4 щодо нотаріального посвідчення спадкового договору, укладеного 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрованого в реєстрі за № 3584, в тому числі визнати незаконним відповідний нотаріальний акт, скасувати вказану нотаріальну дію та відповідний нотаріальний акт; визнати незаконними нотаріальні дії приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчиненими з порушенням чинного законодавства та грубим порушенням закону, яке завдало шкоди ОСОБА_4 щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, укладеного 14 травня 2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі № 796, скасувати вказану нотаріальну дію та відповідний нотаріальний акт; зобовязати приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 50000 грн.; стягнути з відповідача судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу, її витрати та її представника, що повязані з явкою до суду, витрати повязані з залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали до суду заперечення, в якому зазначається, що 20 жовтня 2011 року за реєстровим № 3583, відповідачем був посвідчений спадковий договір на житловий будинок з відповідними надвірними спорудами та будівлями, що розташований за адресою: вул. 60 років СРСР, буд. 19 в м. Лозова Харківської області між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та накладено заборону на відчуження вищезазначеного майна за реєстровим № 3584 від 20 жовтня 2011 року. Також, на виконання п. 4.2 Глави 1 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, була долучена письмова згода колишньої дружини ОСОБА_6 ОСОБА_11, про відчуження вказаного житлового будинку на власний розсуд ОСОБА_6 Зокрема, встановлено, що з дати розірвання шлюбу 12 квітня 1988 року та по день смерті ОСОБА_6 08 червня 2011 року, ОСОБА_11 питання щодо поділу спірного будинку, не ставила. У звязку з припиненням спадкового договору від 20 жовтня 2011 року, повязаного із смертю ОСОБА_6, померлого 24 січня 2013 року, нею 14 лютого 2013 року знято заборону на відчуження вказаного житлового будинку та уповноважено ОСОБА_7 на реєстрацію права власності на зазначене майно. 14 травня 2015 року ОСОБА_3 було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вул. 60 років СРСР, буд. 19 в м. Лозова Харківської області, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, який зареєстрований у реєстрі № 796 від 14 травня 2015 року. На момент вчинення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, тобто станом на 14 травня 2015 року було чинним рішення Апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2014 року, яке було підтверджене ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 грудня 2014 року, згідно яких було скасовано рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 березня 2014 року в частині визнання частково недійсним спадкового договору від 20 жовтня 2011 року. Ухвала про відкриття провадження Верховним Судом України щодо розгляду заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 04 грудня 2014 року отримано ОСОБА_3 09 червня 2015 року, постанова Верховного Суду України про визнання спадкового договору недійсним нотаріусом була отримана 29 грудня 2015 року. Безпосередньо заяви від ОСОБА_4 про її звернення до суду до ОСОБА_3 як приватного нотаріуса не надходило, відповідно, на момент посвідчення вищевказаного договору купівлі-продажу у неї не було підстав для зупинення вчинення нотаріальної дії. Отже, при підготовці до посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_3 було перевірено відсутність обтяжень та заборон на відчуження вказаного майна.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання незаконними нотаріальних дій та нотаріальних актів, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано нотаріальну дію приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 у вигляді посвідчення спадкового договору, укладеного 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 3584. Стягнуто з приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 10000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4 та її представник просять рішення суду переглянути в частині позовних вимог у задоволені яких було відмовлено та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі приватний нотаріус ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обгрунтування скарг посилаються на порушення судами норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явились, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 20 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 посвідчено спадковий договір між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідно до якого відчужувач ОСОБА_6 передає після своєї смерті у власність набувача ОСОБА_7, житловий будинок № 19 по вулиці 60 років СРСР в місті Лозова Харківської області, з відповідними надвірними будівлями та спорудами. (т. 1 а.с. 112-114). Договір містить умову про те, що відчуження житлового будинку за цим договором вчиняється за письмовою заявою про згоду бувшої дружини відчужувача, підпис на якій засвідчено нотаріально. Вказана заява доведена до відома набувача.

Відповідно до заяви ОСОБА_11, посвідченої 23 липня 2008 року приватним нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 123), ОСОБА_11 надала згоду її колишньому чоловікові ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на продаж під час перебування у шлюбі на спільні кошти жилого будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки № 19, які розташовані в м. Лозова Харківської області по вул. 60 років РСР, за суму та на умовах на його власний розсуд.

Для посвідчення спадкового договору нотаріусу також було надано наступні документи: правовстановлюючий документ про право власності та витяг з реєстру прав власності від 31 серпня 2011 року (т. 1 а.с. 118-120), якими підтверджується право власності ОСОБА_6 на будинок № 19 по вул. 60 років СРСР в м. Лозова Харківської області; довідку Лозівського міського кварталу № 21 (т. 1 а.с. 121); довідку Міськрайонного управління Держкомзему у місті Лозова і Лозівському районі Харківської області від 18 жовтня 2011 року (т. 1 а.с. 122), відповідно до якої право власності на земельну ділянку за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. 60 років СРСР, 19, не оформлювалося; а також заява ОСОБА_7 про ознайомлення з заявою ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 125), заяву ОСОБА_13 про те, що їй відомо про укладення спадкового договору ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 126), а також заява ОСОБА_6 про те, що він ознайомлений із заявою ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 127).

21 січня 2013 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1 а.с 133).

На підставі запису приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 на правовстановлюючому документі (т. 1 а.с. 118-119), у звязку зі смертю відчужувача ОСОБА_6, за спадковим договором право власності на житловий будинок № 19 по вул. 60 років СРСР в м. Лозова Харківської області, перейшло до набувача за цим договором ОСОБА_7

Згідно рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 березня 2014 року у цивільній справі № 629/3299/13-ц (т. 1 а.с. 6-13), яке залишено в силі постановою Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року (т. 1 а.с. 14-19), позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання спадкового договору недійсним та стягнення безпідставно отриманих коштів, задоволено частково, визнано частково недійсним спадковий договір, укладений 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а саме у 1/2 його частині.

Оглядом матеріалів цивільної справи № 629/3299/13-ц встановлено, що позивач ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про народження на свідоцтвом про шлюб від 01.03.2013 року (справа № 629/3299/13-ц, т. 1, а.с. 12-13). 08 червня 2011 року померла ОСОБА_11, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (справа № 629/3299/13-ц, т. 1, а.с. 18). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та листом Шостої Донецької державної нотаріальної контори (справа № 629/3299/13-ц, т. 2, а.с. 11, 15) позивач є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_11

14 травня 2015 року приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 вчинено нотаріальні дію у вигляді посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_9 придбала житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. 60 років СРСР, буд. 19.

Даний договір було посвідчено нотаріусом на підставі спадкового договору від 20 жовтня 2011 року (т. 1 а.с.146-150 ), витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 січня 2015 року (т. 1 а.с. 151), витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 12 березня 2013 року (т. 1 а.с. 152-153), довідки про відсутність зареєстрованих осіб від 13 травня 2015 року (т. 1 а.с. 154), висновку про вартість майна (т. 1 а.с. 155), довідки Управління Держкомзему у Лозівському районі Харківської області від 20 березня 2015 року (т. 1 а.с. 156), заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 157-159).

09 червня 2015 року на адресу відповідача надійшла копія ухвали Верховного Суду України від 26 травня 2015 року та заява ОСОБА_4М у справі за її позовом до ОСОБА_7, третя особа приватний нотаріус Лозівського міськрайонного нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання спадкового договору недійсним та стягнення безпідставно отриманих коштів, що підтверджується відповідним супровідним листом (т. 1 а.с. 176).

Відповідно до супровідного листа Верховного Суду України від 22.12.2015 року № 6-25цс15, яка отримана відповідачем 29 грудня 2015 року, відповідачем отримано постанову Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року.

Оглядом цивільної справи № 629/3299/13-ц встановлено, що 06 серпня 2014 року Апеляційним судом Харківської області було змінено рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 березня 2014 року, а саме скасовано в частині визнання частково недійсним спадкового договору, укладеного 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрований в реєстрі за № 3584, а саме у 1/2 його частині і в цій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено, а також скасовано в частині стягнення з ОСОБА_7 судового збору. В іншій частині рішення залишено без змін та набрало законної сили з моменту проголошення (справа № 629/3299/13-ц, т. 3 а.с. 151-152). Зазначене рішення Апеляційного суду Харківської області залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2014 року (справа № 629/3299/13-ц, т. 3 а.с. 151-152).

Ухвалою Верховного Суду України від 26 травня 2015 року (справа № 629/3299/13-ц, т. 3 а.с. 308-309), ОСОБА_4 поновлено строк на звернення до суду із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2014 року, відкрито провадження у справі та зупинено виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2014 року, рішення Апеляційного суду Харківської області від 06 серпня 2014 року та рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 березня 2014 року до закінчення провадження в справі у Верховному Суді України.

Договір купівлі - продажу між ОСОБА_7 та ОСОБА_9, посвідчено відповідачем 14 травня 2015 року, тобто під час дії судового рішення яким визнано чинним спадковий договір від 20 жовтня 2011 року та до зупинення його виконання Верховним Судом України 26 травня 2015 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у січні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_9, третя особа: приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про застосування наслідків недійсності спадкового договору, відшкодування моральної шкоди, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності, виділ у натурі частки із нерухомого майна.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Витребувано від ОСОБА_9 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою, розташованого в м. Лозова Харківської області по вул. 60 років СРСР, № 19 на користь ОСОБА_4, як співвласника вказаного нерухомого майна. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та витрати, пов'язані з розглядом судової справи, а саме витрати на правову допомогу, витрати позивача, що пов'язані з явкою до суду на загальну суму 2597 грн. 52 коп. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_9 в рівних частинах на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Скасовано ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2016 року про забезпечення позову щодо накладення арешту на земельну ділянку площею 4,9778 га (кадастровий номер :01:000:0013), яка належить ОСОБА_7 та розташована за адресою: Харківська обл., Близнюківський район, Олексіївська селищна рада, шляхом накладення заборони на відчуження будь-яким чином вказаного нерухомого майна.

Скасовано ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2016 року про забезпечення позову щодо накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями № 19 по вул. 60 років СРСР в м. Лозова Харківської області, шляхом накладення заборони на відчуження будь-яким чином вказаного нерухомого майна.

Вищевказане рішення суду першої інстанції оскаржено ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 06 липня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задоволено частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року змінено, скасувавши його в частині витребування від ОСОБА_9 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою, розташованого в м. Лозова Харківської області по вул. 60 років СРСР (нині вул. Заруднівська), №19 на користь ОСОБА_4, як співвласника вказаного нерухомого майна; стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 10000 грн.; та судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме: витрат на правову допомогу, витрат позивача, що пов'язані з явкою до суду, на загальну суму 2597 грн. 52 коп. Відмовити в задоволенні цих вимог ОСОБА_4

Скасовано рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 грудня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 судового збору на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп. та ці витрати компенсовано за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги про визнання незаконною нотаріальну дію відповідача щодо посвідчення спадкового договору від 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також скасовуючи її, суд першої інстанції виходив з того відповідач зобовязана була на підставі ст. 5 та п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 07 травня 2011 року, відмовити у вчиненні нотаріальної дії у вигляді посвідчення спадкового договору від 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки вчинення такої нотаріальної дії суперечило законодавству України, яке регулює правовий режим спільного сумісного майна набутого подружжям під час шлюбу, а також через не подання відомостей необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме волевиявлення ОСОБА_11 на відчуження нерухомого майна шляхом укладення саме спадкового договору. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди суд керується положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України та приходить до висновку, що внаслідок незаконного посвідчення спадкового договору відповідачем, позивач зазнала душевних страждань повязаних з необхідністю судового захисту своїх прав на спадкування за законом.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З уточненої позовної заяви вбачається, що обґрунтовуючи позов позивач зазначає, що приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 при вчиненні нотаріальної дії, а саме під час нотаріального посвідчення спадкового договору, укладеного 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_16, а також під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 14 травня 2015 року, укладеного 14 травня 2015 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_9, порушено вимоги ст. ст. 369, 1226 ЦК України, ст. ст. 7, 42, 49 Закону України «Про нотаріат», п. 3 Глави 2 Розділу 1, п. 1 Глави 13 Розділу 1, п. 4.2, п. 4.3., п. 4.6, п. 7.6 Глави 1 Розділу 2, п. 8.2 Глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, виходячи з чого вказані нотаріальні дії повинні бути визнанні незаконними, визнанні як вчинені з порушенням вимог законодавства, в тому числі вчинені з неодноразовим порушенням чинного законодавства та грубим порушенням закону (порядку вчинення нотаріальних дій), яке завдало шкоди інтересам ОСОБА_4, при вчиненні даних нотаріальних дій, в тому числі визнанні незаконними відповідні нотаріальні акти, відшкодована моральна шкода.

Так, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки випливають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України, відповідно до ч.2 зазначеної статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат».

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Закон України «Про нотаріат» поділяє обєкти судового оскарження в межах нотаріального процесу на три групи: нотаріальні дії; відмова у вчиненні нотаріальних дій; нотаріальні акти.

Поняття «нотаріальний акт» є значно ширшим за поняття «нотаріальна дія» і являє собою будь-яку дію, що є складовою частиною нотаріальної діяльності і вчиняється нотаріусом у межах виконання власних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 3425-XII право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Тобто закон визначає досить широке коло осіб, правомочних оскаржувати нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні.

Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій. Право на звернення до суду з позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи (фізичні та юридичні), стосовно яких були вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто безпосередньо брали участь у нотаріальному процесі. Особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду з відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, але не до нотаріуса, а до інших субєктів спірних матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір. Саме таке процесуальне правило визначення субєктного складу осіб наведене у ст. 50 Закону України «Про нотаріат».

Враховуючи, що позивач заявила позовні вимоги до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, оскаржувані нотаріальні дії та акти нотаріуса вчинені відносно зовсім іншої особи, ОСОБА_4 не брала участі у вчиненні нотаріальних дій, судова колегія приходить до висновку, що позивач обрала невірний спосіб захисту своїх прав.

Крім того, судова колегія враховує, що позивач вже скористалась своїм правом на судовий захист та звернулась до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовами про стягнення спадкового договору недійсним, застосування наслідків недійсності спадкового договору, визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права власності. Рішення суду за вказаними позовами є чинними та набрали законної сили.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про скасування нотаріальних дії, актів та визнання дій та актів нотаріуса незаконними задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, в межах заявлених позовних вимог, задоволенню не підлягають, так як позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, що не позбавляє позивача права на захист порушених прав у спосіб, передбачений вимогами ст.ст. 11, 15 ЦК України з наданням доказів на підтвердження зазначених обставин.

У звязку з відмовою у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції в частині стягнення з приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 судового збору на користь держави підлягає скасуванню.

Судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному зясуванні обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, вказане рішення підлягає зміні та скасуванню в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319-324, 327 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 квітня 2017 року змінити.

У задоволені позову ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування нотаріальної дії у вигляді посвідчення спадкового договору, укладеного 20 жовтня 2011 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_16, зареєстрованого в реєстрі за № 3584 та стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення з приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 на користь держави судового збору скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: