Справа № 366/1430/17
Провадження № 2/366/301/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Пилипенко Н.М., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить витребувати у відповідача ключі від вхідних дверей квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 по 2014 роки він перебував з відповідачем в офіційному шлюбі. За цей час ним було придбано квартиру, а право власності на вказану квартиру було оформлено на його дружину - відповідача. Квартира була здана в оренду, проте в січні 2017 року, ОСОБА_3 в односторонньому порядку розірвала договір оренди, змінила вхідні замки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості вільного доступу до квартири. Ключі від дверей добровільно надати відповідач відмовляється. Внаслідок чого він змушений звертатись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що зазначену в позові квартиру він купував за власні кошти, оформив право власності на дружину з об'єктивних підстав. Вважає, що майно є спільною сумісною власністю його та відповідача, оскільки на момент придбання нерухомості вони перебували в шлюбі.

Представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що квартиру АДРЕСА_1 вона придбала за власні кошти в той час коли перебувала з позивачем в шлюбі. Право власності оформила на себе. Коли дізналася, що позивач здає в оренду її квартиру то була змушена змінити вхідний замок. Вважає, що позивач не має права на вказане майно.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні.

Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.02.2013 року, ОСОБА_3 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1. Тобто, вказана квартира належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 390

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Пунктом 23 даної Постанови передбачено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

В судовому засіданні позивач не надав доказів, які б підтверджували, що на час придбання квартири він перебував у шлюбі з відповідачем, а також інші докази, які б вказували на його право користуватися чи розпоряджатися майном відповідача.

Суд, з врахуванням встановлених обставин, а також те, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про те, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є об'єктом спільної сумісної власності, приходить до висновку, що позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 57, 60, 64, 88, 209, 213-215, 292, 294, 296 ЦПК України, 387 ЦК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити повністю .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя А.А. Корчков