справа № 179/1652/15-ц
провадження № 2/179/574/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок по праву спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства по праву спадкування за заповітом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його дід - ОСОБА_3.

Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,250 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 і земельної ділянки площею 0,4250 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що належали йому відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ДП від 27 квітня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4.

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт від 19 січня 2000 року, посвідчений секретарем Дмухайлівської сільської ради та зареєстрований в Реєстрі за № 48, в якому вказав позивача як спадкоємця всього його майна.

Позивач вважає себе таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки після смерті діда проживав в його будинку, користувався предметами побуту та обстановки, саджав і прибирав город. Відповідно до ст. 549 ЦК України (ред. 1963 року) управління та володіння спадковим майном свідчить про фактичне прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки за життя дід не отримав правовстановлюючого документа на житловий будинок.

Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та присадибні земельні ділянки по праву спадкування за заповітом.

Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача надано до суду заяву, в якій він прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

В заповіті від 19 січня 2011 року, посвідченому виконкомом Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 48, ОСОБА_3 вказав позивача, як спадкоємця всього свого майна (а. с. 8).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, актовий запис № 23 (а. с. 6).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 (а. с. 10).

Земельна ділянка площею 0,250 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 і земельна ділянка площею 0,4250 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, належали ОСОБА_3 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ДП від 27 квітня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4 (а. с. 11-20).

У відповідності до ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач фактично прийняв спадщину, оскільки після смерті діда проживав в його будинку, користувався предметами побуту та обстановки, саджав та прибирав город.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, після його смерті фактично прийняв спадщину, має право на спадкування за заповітом. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 1233-1235 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серія НОМЕР_5, виданий Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 18 вересня 1998 року) право власності по право спадкування за заповітом на:

житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1:

-А-1 - житловий будинок (глинобитний) загальною площею 53,1 кв. м., житловою - 19,8 кв. м.;

-а - сіни (цегла), загальною площею 11,2 кв. м;

-а-1 - тамбур (дерев'яні), загальною площею 11,2 кв. м.;

-Б - літня кухня (саман обкладений цементною плиткою), загальною площею 22,9 кв. м.;

-б - прибудова (дерев'яні), загальною площею 16.5 кв. м.;

-Е - сарай (саман,обкладений цементною плиткою), загальною площею 17,6 кв. м.;

-В - сарай (саман), загальною площею 8,8 кв. м.;

-Г - вбиральня (дерево), загальною площею 1,0 кв. м.;

-Д - сарай (саман), загальною площею 6,6 кв. м.;

-№ 1 - колодязь (з/б кільця), загальною площею 1,0 кв. м.;

-№ 2 - паркан (дерев'яний з прозорами), загальною площею 27,3 кв. м.;

-№ 3 - ворота (металеві), загальною площею 5,2 кв. м.

земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1, розміщену по АДРЕСА_1, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП від 27 квітня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 297;

земельну ділянку площею 0,4250 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, розміщену по АДРЕСА_1, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДП від 27 квітня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 297, що належали ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук