Справа №: 398/3658/17
провадження №: 2/398/2784/17
УХВАЛА

"14" листопада 2017 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Ковальова О.Б., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє за договором ОСОБА_2 до Михайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про встановлення факту проживання однією сімєю та фактичне прийняття спадщини (визнання права власності в порядку спадкування),-

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якої діє за договором ОСОБА_2 до Михайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, де позивач просить:

- в порядку ст. 134 ЦПК України витребувати від Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо ОСОБА_3, 09.11.1920р.н., що померла 11.07.2003р., яка є матірю ОСОБА_4, 07.05.1949р.н., що померла 02.09.2009р.;

- в порядку ст. 134 ЦПК України витребувати від Олександрійської районної державної нотаріальної контори, інформацію (витяг) про відкриті спадкові справи на ОСОБА_3. Костянтинівнe, 09.11.1920р.н., що померла 11.07.2003р.;

- встановити факт проживання однією сімєю із 1986 по 2003р. ОСОБА_1, 17.12.1956р.н. та ОСОБА_3, 09.11.1920р.н., що померла 11.07.2003р.;

- встановити фактичне прийняття спадщини (визнати право власності в порядку спадкування) на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0315 площею 5,73га., що розташована на території Михайлівської сільської ради за ОСОБА_1, 17.12.1956р.н. після смерті ОСОБА_3, 09.11.1920р.н., що померла 11.07.2003р..

Вказана позовна заява подана до суду ОСОБА_1 в інтересах якої діє за договором ОСОБА_2 та підписана ОСОБА_2, як представником фізичної особи.

Згідно ч. 8 ст.119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Так, відповідно до ч. 4 ст.42 ЦПК України, повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

На підтвердження своїх повноважень, ОСОБА_2 надано копію договору про надання адвокатських послуг укладений з фізичною особою ОСОБА_1, що посвідчує повноваження представника.

Зі змісту ч. 5 ст. 42 ЦПК України вбачається, що до справи може бути приєднано копію довіреності чи іншого документу, що посвідчує повноваження представника, посвідчену суддею. Суддя може посвідчити таку копію лише з оригіналу. Тобто за будь-яких обставин подання до суду в подальшому оригіналу довіреності, чи іншого документу, що посвідчує повноваження представника, є обовязковим.

При цьому, як вбачається з копії договору про надання адвокатських послуг від 07.06.2017 - ОСОБА_1 наділила виконавця ОСОБА_2 повноваженнями щодо предявлення позовної заяви, але без повноважень щодо підпису позовної заяви. Але до суду представником позивача предявлено позов ОСОБА_1, за підписом представника позивача - ОСОБА_2, чого не передбачено договором від 07.06.2017.

Крім того є незрозумілою вимога - встановити фактичне прийняття спадщини (визнати право власності в порядку спадкування) на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0315 площею 5,73га., що розташована на території Михайлівської сільської ради за ОСОБА_1, 17.12.1956р.н. після смерті ОСОБА_3, 09.11.1920р.н., що померла 11.07.2003р., так як встановлення факту прийняття спадщини не є аналогічним визнанню права власності в порядку спадкування.

Позивачу необхідно визначитись з позовними вимогами, якщо він бажає встановити факт проживання однією сімєю та факт прийняття спадщини то це вид не позовного цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п.5 ч.2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Статтею 256 ЦПК України передбачено встановлення у судовому порядку фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов'язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у п. 2 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

В разі, якщо позивач бажає заявити вимоги, які підлягають розгляду за різними правилами: окремого та позовного провадження, то необхідно зазначити з ким виник спір щодо спадкового майна та інших спадкоємців, та викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також правильно зазначити позовні вимоги, як майнового так і не майнового характеру.

В даному позові, позивач крім вимоги немайнового характеру, ставить нібито вимогу майнового характеру, яка пов'язана з набуттям права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, тому вона повинна визначити ціну позову, обґрунтувавши її належним чином та сплатити відповідну суму судового збору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна. Вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

В якості доказу вартості земельної ділянки є грошова оцінка, яка буває двох видів: нормативна грошова та експертно-грошова оцінка.

У позовах про право власності на нерухоме майно ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а тому позивач повинен надати суду нормативно грошову оцінку або експертно-грошову оцінку на підтвердження вартості спірного майна на час звернення до суду з даним позовом та зазначити у позовній заяві - вірно визначену ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно визначити ринкову вартість майна, що є предметом спору та сплатити 1% його вартості з урахуванням вищенаведеної норми, що міститься в п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», та яка повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи), або сплатити судовий збір за вимогою майнового характеру, розмір якого суд визначає в сумі 1500 грн..

Також позивачем в позові заявлено вимоги про витребування доказів на підставі ст. 134 ЦПК України, що не є позовною вимогою в розумінні п. 3 ч. 2. ст. 119 ЦПК України.

Так, ст. 134 ЦПК України передбачено подання окремо заяви про забезпечення доказів, де повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно визначитисьза якими правилами: окремого провадження; чи окремого та позовного провадження він бажає звернутись до суду. В разі якщо позивач бажає, щоб суд розглядав подану ним позовну заяву, то привести у відповідність зміст позовних вимог та прохальну частину позову, виклавши правильно позовні вимоги; окремо надати заяву в порядку ст.134 ЦПК України, яка не є позовною вимогою; сплатити судовий збір в розмірі 1% від ринкової вартості майна, що є предметом спору, або сплатити судовий збір розмір якого визначив суд, в підтвердження чого надати до суду квитанції.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на вище викладене, суд визнає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу 5-денний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

На підставі викладеного вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє за договором ОСОБА_2 до Михайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про встановлення факту проживання однією сімєю та фактичне прийняття спадщини (визнання права власності в порядку спадкування) - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали та сплатити судовий збір в розмірі 1% від ринкової вартості майна, що є предметом спору, або сплатити судовий збір розмір якого суд визначає у сумі 1500 грн. на рахунок: Одержувач коштів: Олександрійське УК (м. Олександрія); код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37944584; банк отримувача - ГУ ДКСУ України у Кіровоградській області; МФО: 823016; р/р 0006; призначення платежу - судовий збір, пункт таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Якщо позивач, у встановлений термін не виконає вимоги, зазначені в ухвалі, позовна заява вважається не поданою і повертається позивачеві. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, зазначені в ухвалі суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Ухвала в частині щодо визначення суми судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :