Справа № 523/23/17
Провадження №2/523/9/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «СК «СКАЙД» про відшкодування матеріальних збитків , завданих внаслідок ДТП,

Установив:

Позивач звернувся з позовом до суду, згодом 10 квітня 2017 року уточнив позов, про стягнення з відповідача, ОСОБА_2 матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 29.09.2016р. о 17 год. 05 хв., водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на вулиці Отамана Головатого, 161 в м. Одеса, в крайній правій полосі при перестроюванні в ліву не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод та небезпеку для інших учасників, здійснив зіткнення з транспортним засобом «МАЗ 630305», реєстраційний номер НОМЕР_2, після чого від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Причиною ДТП стало порушення вимог п.п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ОСОБА_2 Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/15516/16-п від 28 листопада 2016 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Власником пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_1, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХО 550643.

Враховуючи викладене в позовній заяві, позивач просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, у загальному розмірі 29529 грн. 78 коп., а також усі судові витрати (витрати на оплату судового збору, правову допомогу, витрати на оплату поштових відправлень).

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та стягнути матеріальну шкоду завдану скоєнням ДТП в повному обсязі, з обставин викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив.

З'ясував обставини справи, вислухав позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив наступні обставини:

29.09.2016р. о 17 год. 05 хв., водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на вулиці Отамана Головатого, 161 в м. Одеса, в крайній правій полосі при перестроюванні в ліву не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод та небезпеку для інших учасників, здійснив зіткнення з транспортним засобом «МАЗ 630305», реєстраційний номер НОМЕР_2, після чого від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною ДТП стало порушення вимог п.п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ОСОБА_2 Згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/15516/16-п від 28 листопада 2016 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. (а.с. 10).

Власником пошкодженого транспортного засобу «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_1, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХО 550643. (а.с. 9).

На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Мазда 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП (29.09.2016р.) була застрахована в ПАТ «СК «СКАЙД» за полісом АЕ/7859201. (а.с. 11).

Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 29 вересня 2016 року, є встановленим і доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно Постанови Верховного Суду України №6-2808цс15 від 20.01.2016р. завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Розмір матеріальної шкоди визначений згідно:

- Аварійного сертифікату № 272/04/17 від 05.04.2017 року по встановленню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 29 вересня 2016 року. Вартість матеріального збитку вищезазначеного автомобіля склала 29529 грн. 78 коп. (а.с.61-64).

Таким чином, оскільки автомобіль позивача «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3, отримав пошкодження, і йому матеріальна шкода не відшкодована, матеріали справи протилежного не містять, то його позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

В частині позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 1050 грн., витрати за час перебування представника позивача в судових засіданнях. В іншій частині витрат на правову дорогому суд відмовляє у задоволенні, оскільки вказані витрати позивач поніс на свій розсуд та саме розмір цих витрат ніякими доказами та розрахунками не підтверджений.

В частині стягнення витрат на оплату поштових відправлянь суд також відмовляє у задоволенні, оскільки вказані витрати входять до судових витрат, питання про розподіл яких суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача матеріальні збитки заподіяні в результаті ДТП, визначені Аварійним сертифікатом № 272/04/17 від 05.04.2017 року, в розмірі 29529 грн. 78 коп., 1050 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, а також понесені позивачем судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.3,6,10, 11, 14, 57-64, 77,169, 209, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «СК «СКАЙД» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,27.кв.4, відшкодування матеріальних збитків, завданих ДТП від 29.09.2016р., на суму 29 529,78 грн. на користь ОСОБА_1, ІПН 0.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, витрати на правову допомогу в сумі 1050,00 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя