АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Демченко Е.Л., Деркач Н.М.,

при секретарі - Попазовій Н.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", третя особа Національний банк України, про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 08 жовтня 2012 року між нею та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено договір банківського вкладу №SAMDN8010 Вклад Депозит VIP на суму 1000000 доларів США строком на 366 днів, по 08 жовтня 2013 року включно, з процентною ставкою за договором 10% річних.

Додатковою угодою № 1 від 12 березня 2014 року строк вкладу за вказаним договором був продовжений на 12 місяців до 08 жовтня 2014 року з виплатою процентів на суму вкладу з розрахунку 7,5 % річних.

06 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача з письмовою заявою про відсутність наміру продовження дії зазначеного вище договору та вимогою виплати всіх грошових коштів за договором разом із нарахованими процентами, однак вимога була залишена без задоволення, грошові кошти не були виплачені.

На підставі наведеного позивачка просила суд стягнути з ПАТ КБ ПриватБанк на свою користь суму вкладу за договором №SAMDN8010 Вклад Депозит VIP від 08 жовтня 2012 у розмірі 1000000 доларів США.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті її позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України визначено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Зазначеним вище вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності грошових коштів на відповідному банківському рахунку, відкритому на її імя у ПАТ КБ ПриватБанк на виконання умов договору банківського владу №SAMDN8010 Вклад Депозит VIP від 08 жовтня 2012 року.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 квітня 2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено договір банківського вкладу №SAMDN4143 Вклад Депозит VIP на суму 1000000 доларів США строком на 6 місяців, з 07 квітня 2010 року по 07 жовтня 2010 року, з процентною ставкою 11% річних.

Відповідно до п.7 договору №SAMDN4143, якщо у строк не пізніше дня закінчення строку вкладу клієнт не заявив банку про повернення вкладу, даний договір продовжується ще на один строк; договір продовжується неодноразово без явки клієнта.

08 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ ПриватБанк було укладений договір банківського вкладу №SAMDN8010 Вклад Депозит VIP на суму 1000000 доларів США строком на 366 днів по 08 жовтня 2013 року включно, з процентною ставкою за договором 10% річних, відповідно до п.7 якого, якщо у строк не пізніше дня закінчення строку вкладу клієнт не заявив банку про повернення вкладу, даний договір продовжується ще на один строк; договір продовжується неодноразово без явки клієнта.

12 березня 2014 року між позивачкою та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено додаткову угоду №1 до договору №SAMDN8010 Вклад Депозит VIP, згідно якої строк вкладу за вказаним договором продовжений на 12 місяців - по 08 жовтня 2014 року включно; процентна ставка по вкладу на новий строк вкладу становить 7,5 % річних.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалася на те, що відповідачем сума вкладу за договором №SAMDN8010 не повернута.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Договір банківського вкладу є нікчемним, якщо не додержано письмової форми. Така форма вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після предявлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з п. 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції № 337, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

З огляду на вищенаведене, письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року та постанові від 16 листопада 2016 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Разом з тим, на підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 надала оригінал договору від 08 жовтня 2012 року, якій містить оригінали підписів вкладника ОСОБА_2 та працівника банку ОСОБА_3, а також оригінал відбитку штампу Філії «Кримське регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» із зазначенням МФО 384436, копію якого долучено до матеріалів справи, а також надала платіжне доручення про внесення грошових коштів на рахунок (т. 1, а.с. 80,162; т.3, а.с. 62-63).

Крім того, ОСОБА_2 надала оригінал ощадної книжки ПАТ КБ «Приватбанк» з номером 204691 (а.с. 249), яку долучено до матеріалів справи, на зворотній стороні якої міститься напис, що «Ця картка є підтвердженням оформлення договору депозитного вкладу ву ПАТ КБ «ПиватБанк».

Згідно клієнтської виписки за договором банківського вкладу від 08 жовтня 2012 року №SAMDN8010 банком було отримано суму вкладу у розмірі 1000000 доларів США; позивачу систематично нараховувались проценти за цим договором, а станом на 09 березня 2014 року залишок на картці за цим договором склав 1000000 доларів США (т.1, а.с. 9, т. 3, а.с.4).

Колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами у справі у визначеному законом порядку був укладений договір банківського вкладу.

Також слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Згідно зі ст. 47 цього Закону банк має право здійснювати банківську діляьнсть шляхом надання банківських послуг. До банківських послуг належать: 1) залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; 2) відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах; 3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банківські послуги дозволяється надавати виключно банку.

Тобто, надання послуг з розміщення вкладу (депозиту) здійснює саме банк як юридична особа, а не його структурні одиниці (відділення, філії). Проте, якщо структурній одиниці надано відповідні повноваження (згідно з положенням, статутом, довіреністю) то вона має право укладати договори від імені банку. Стороною за договором у таких випадках є банк, а не його структурна одиниця. Відтак, саме банк, а не його структурна одиниця, має відповідати за зобов'язаннями, взятими на себе укладеним договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Таким чином, оскільки стороною укладених договорів банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», то згідно чинного законодавства, яке регулює цей вид правовідносин, зобов'язання за дійсними договорами має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа, а не його Кримська філія. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов'язків по укладених і дійсних договорах.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі ст.88 ЦПК України з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № SAMDN8010 «Вклад «Депозит VIP» від 08 жовтня 2012 року в сумі 1000000 (один мільйон) доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_4

ОСОБА_5