Справа № 456/1520/17
Провадження № 2-о/456/75/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гули Л. В.

з участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 просить встановити, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В обґрунтування заявлених вимог покликалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с. Малі Дідушичі Стрийського району померла її мати ОСОБА_2, яка заповіту за життя не складала. Її батько ОСОБА_3 помер раніше. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 1,0596 га, кадастровий номер №1 НОМЕР_1, №2 НОМЕР_2, №3 НОМЕР_3, розташована на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, передана матері у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.12.2012 року серія НОМЕР_4. Вона зареєстрована в м. Стрию, де проживає її сім'я. Весною 2013 року її мама занедужала, в силу віку та хвороби потребувала стороннього догляду. Такий догляд могла здійснити тільки вона, а тому змушена була переїхати до матері, з якою жили як одна сім'я, були пов'язані спільним побутом. Вона вела її господарство, доглядала за нею, а коли мати померла, поховала її. Весною 2017 року вона звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, визначений законом. Вважає себе такою, що прийняла спадщину, так як згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - голова Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області Ілик В.Я. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_5 були ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 18.07.2000 року /а.с.7/.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5 від 02.11.1971 року /а.с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 23.05.2016 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року /а.с. 8/.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 29.12.2012 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Стрийської райдержадміністрації від 28.12.2012 року № 867 є власником земельної ділянки площею 1,0596 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 9/.

Згідно з довідками виконавчого комітету Дудушицької сільської ради Стрийського району Львівської області № 719 від 28.04.2017 року та № 764 від 16.05.2017 року померла ОСОБА_2 до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, була зареєстрована і проживала АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_1 без реєстрації /а.с. 10-11/.

Стрийська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2, оскільки вона пропустила, встановлений ст. 1272 ЦК України, строк для прийняття спадщини (лист №882/02-14 від 05.05.2017 року) /а.с. 12/.

Показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала з матір'ю ОСОБА_2 до дня її смерті.

З урахуванням наведеного, в суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 3.22 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Таким чином, наданими суду доказами достовірно підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а тому суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дає їй можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 234, 235, ст. 256 ч. 2, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий-суддя Л. В. Гула