Справа № 159/4932/16-ц
Провадження № 2/159/217/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді - ВАСИЛЮКА О.С.,

за участю секретаря- БАКАЙ Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач раом з відповідачем, ОСОБА_2 та іншим сином, ОСОБА_3 проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Власником даної квартири є позивач, ОСОБА_1 З листопада 2015 року відповідач виїхав з квартири і всі обов'язки по зберіганню та використанню квартири покладені тільки на позивача. У зв'язку з тим, що позивач не може у повній мірі реалізувати свої права , як власник квартири, вона неодноразово зверталась до відповідача щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку та на жаль , отримала негативну відповідь. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 веде антисоціальний спосіб життя, зловживає наркотичними засоби та неодноразово був засуджений за ряд злочинів у сфері обігу наркотичних засобів. Крім того, зазначає, що відповідач з листопада 2015 року у квартирі не проживає, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явилась, попередньо подавши суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності. Позов підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті «Волинь-Нова». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов слід задовольнити повністю.

Суд, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.06.2007 року виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 24.09.2016 року виданої РЖКП №1 разом з позивачем в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований також син позивача- відповідач ОСОБА_2

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

ОСОБА_2 у спірному житлі без поважних причин не проживає більше року, а тому втратив право користування спірним житлом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 не являється ані співвласником вищезгаданої квартири, а ні наймачем за договором найму.

Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підставний і підлягає до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача, як власника жилого приміщення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи викладене, суд, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. судового збору та 150,00 грн. витрат пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 319, 321,391,405 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 701 (сімсот одну) гривню 20 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:О. С. Василюк