Справа № 404/6412/16-ц
Номер провадження 2-п/404/8/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі :

судді Павелко І.Л.,

за участі секретаря - Клоченко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просе скасувати заочне рішення винесене Кіровським районним судом м. Кіровограда від 10.11.2016 року відповідно до якого з нього стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 232 531 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом, 39 957 грн.12 коп заборгованість за відсотками,18 538 грн.94 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14 316 грн. 02 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків та 4 580 грн.15 коп. судового збору.

Заяву обґрунтовує тим, що наданий представником позивача розрахунок не відповідає дійсності, посилаючись на те що з вересня 2008 року він щомісяця погашав кредит про що маються квитанції.

Крім того зазначає, що позивачем пропущений строк давності звернення до суду з вимогою про стягнення кредиту за період з 28.08.2008 року по 30.09.2014 року та те, що ОСОБА_1 в день розгляду справи знаходився у відрядження.

Представник ОСОБА_1 заяву підтримала просила скасувати заочне рішення посилаючись на те, що відповідач знаходився у відрядженні але доказів поважності причини неявки до суду на протязі тривалого часу не надала , вказує на те, що банк пропустив строк давності звернення до суду, та невірно нарахував заборгованість.

Представник позивача в судовому засідання просив залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення, посилаючись на те, що відповідач належно про час розгляду справи повідомлявся, строки звернення до суду з позовом банк не пропустив і нарахування боргу здійснено у відповідності до чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Судом встановлено, що 21.08.2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», був укладений договір кредиту № 424/020-Ф01, відповідно до якого банк зобов»язується надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 15 000 дол. США з кінцевим строком повернення кредиту 20.08.2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволений у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 232 531 грн. 35 коп. заборгованості за кредитом, 39 957 грн. 12 коп. - заборгованості за відсотками, 18 538 грн. 94 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14 316 грн. 02 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків та 4 580 грн. 15 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двох обставин: якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і, якщо докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відсутність однієї з умов виключає можливість скасування заочного рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно відповіді з відділу адресно-довідкової роботи УДМС України України в Кіровоградській області, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачу направлялася судова повістка про виклик його до суду, за адресою його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1.

Згідно поштових повідомлень відповідач повідомлявся про судове засідання на 10.11.2016 року (а. с. 34) - за рекомендованими повідомленнями, але не зявився з неповажних причин і про причини неявки не повідомив, враховуючи строки розгляду справи суд виніс рішення яким позов було задоволено. Доказів того, що він з поважних причин на зявився та повідомляв суд про причину неявки, до суду не надано. Заперечення щодо позову від ОСОБА_1 надійшли через пошту лише 14.11.2016 року тобто через 4 дні після винесення заочного рішення .Заперечення надані аналогічні заяві про перегляд заочного рішення.

Заявник зазначив, що у нього є докази того, що він на протязі декількох років виплачував позивачу борг за договором позики, але на це потрібний час.

ОСОБА_1 не зазначає про існування будь-яких належних та допустимих доказів по справі, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи та не були не досліджені судом під час заочного розгляду позовної заяви.

Відповідачем не надано жодних доказів стовно часткової або повної оплати заборгованості за кредитним договором, не врахованої у наданому банком розрахунку, котрі могла б змінити співвідношення суми заборгованості за кредитом та суми, стягнутої за заочним рішенням.

Посилання заявника, що згідно з розрахунком заборгованості платежі, вчинені після 25.03.2014 не враховані банком, не відповідають матеріалам справи, безпідставні.

Згідно розділу 3 розрахунку «таблиця погашення нарахованих відсотків» вбачається, що останній платіж, зарахований банком до складення розрахунку заборгованості, вчинений відповідачем 25.07.2016 року.

Згідно пункту 2.6. Кредитного договору сторонами погоджений наступний порядок черговості зарахування сплачених коштів: прострочена заборгованість за нарахованими відсотками;прострочена заборгованість за комісіями;прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими відсотками; строкова заборгованість за комісіями; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штрафи.

Таким чином, у зв'язку з наявною у позичальника простроченою заборгованістю внесені кошти розподілялись в порядку, визначеному зазначеним пунктом договору, та направлялись на погашення простроченої заборгованості за відсотками (таблиця 3) і не могли бути відображені у таблиці 1, в якій обраховується лише строкова заборгованість.

Необгрунтованими є посилання на пропуск банком строку позовної давності.

Згідно таблиці 2 розрахунку заборгованості «Розрахунок заборгованості за кредитом (прострочена заборгованість)» вбачається, що 27.02.2014 року відповідачем погашено всю заборгованість за платежами, строк погашення яких на той момент настав. Таким чином, станом на 27.02.2014 року прострочена заборгованість і по тілу кредиту, і по відсоткам у відповідача перед банком була відсутня.

Відтак, позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» заявлено лише щодо чергових платежів, строк погашення яких відповідно до графіку настає з 28.04.2014 року, що відображено у розрахунку заборгованості, та повністю спростовує посилання на нібито пропуск строку позовної давності за всіма платежами.

Що стосується спеціального строку позовної давності в частині стягнення неустойки, то позивачем пред'явлено позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) лише за період з 03.08.2015 року по 02.08.2016 рік, обмежуючись останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, тобто в межах спеціального строку позовної давності.

Доводи ОСОБА_1 про те, що банком пропущений строк давності на звернення до суду безпідставні, оскільки сам заявник в заяві зазначає, що відповідно до чинного законодавства заборгованість за кредитом договором 424/020-Ф01 , не може бути стягнута за період з 23.08.2008 року по 30.09.2014 року, а саме, що не було погашення кредиту та пені за 2009 ріку, лютому, травні; за 2010 рік - січень; за 2011 рік - квітень, травень, липень, серпень, листопад; за 2012 рік - лютий, березень, квітень, травень, червень, жовтень; за 2013 рік - березень, квітень, червень; за 2014 рік - січень, квітень по 30 вересня що само по собі є ствердження про періодичну сплату кредитної заборгованості і відповідно не порушує строки давності звернення до суду.

Посилання ОСОБА_1 на наявність інших обставин або доказів, які б мали значення для правильного вирішення справи, у заяві про перегляд заочного рішення відсутні.

Таким чином, вважаю, що вказану цивільну справу вирішено згідно із законом, рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, про наявність інших доказів жодна із сторін не заявляє ,а тому заочне рішення суду від 10.11.2016 року є законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.224-231 ЦПК України , суд ,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення винесеного Кіровським районним судом м. Кіровограда від 10.11.2016 року відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 232 531 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом, 39 957 грн.12 коп. заборгованість за відсотками,18 538 грн.94 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14 316 грн. 02 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків та 4 580 грн.15 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко