Справа № 520/9677/16-ц
Провадження № 2/127/3593/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.12.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Бойко В.М.

за участю секретаря Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» про дострокове розірвання договору, стягнення суми банківського вкладу та відшкодування втраченої вигоди суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом з вимогами визнати дії публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» за фактом неповернення внеску та відсоткової ставки за Договором№39892 банківського вкладу (депозиту) від 16 травня 2016 року - неправомірними. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на користь ОСОБА_1 - 44 000 (сорок чотири тисячі) грн. банківського вкладу. Стягнути з публічного акціонерного Товариства «Банк Михайлівський» на користь ОСОБА_1 втрачену вигоду у розмірі 4 030 (чотири тисячі тридцять) грн. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі - 10 000 (десять тисяч) грн.

Позов мотивований тим, що 16 травня 2016 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою дальністю «Кредитно-інвестиційний центр» через повіреного - публічне- акціонерне товариство «Банк Михайлівський» укладено Договір №39892 банківського вкладу ( депозиту).

Як вказує позивач, з підстав, що відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов'язання за депозитним договором, рахунком, що дані дії Банку повинні бути визнані неправомірними. Оскільки сторона грошового зобов'язання невиконала, повинна повернути другій стороні в натурі все, що отримала на виконання цього правочину, необхідно стягнути з відповідача на користь владника неповернутий вклад в розмірі 44 000 грн. Так, вкладник в даному випадку мав би отримати доходи, якби одержала кошти, що ловить 4 030 грн. з розрахунку: 44 000 х 22% : 12 (місяців) = 806 (щомісячний дохід захованих процентів) за періоди з 01 квітня 2016р. по 01 вересня 2016р. (806 х 5).

Позивач зазначає, що спричинення моральної шкоди полягає в тому, що несвоєчасне повернення позивачу внеску та відсоткової ставки, який на час звернення до суду не повернутий вкладнику, позбавило позивача можливості провести своєчасне лікування із-за відсутності коштів на які вона розрахувала, що призвело до ускладнення стану її здоров'я, внаслідок чого нею був перенесений інфаркт міокарда і позивач змушена запозичати кошти для оперативного лікування. Моральну шкоду оцінює на теперішній час, враховуючи стан свого здоров'я в 10 000 грн.

Позивач неодноразово уточняла позовні вимоги в заяві від 16.02.2017р. та в заяві від 24.04.2017р. просив суд визнати дії товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» за фактом неповернення внеску та відсоткової ставки за Договором № 39892 банківського вкладу (депозиту) від 16 травня 2016 року - неправомірними. Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» на користь ОСОБА_1 - 44 000 (сорок чотири тисячі) грн. банківського вкладу. Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» на користь ОСОБА_1 втрачену вигоду у розмірі 9 672, 00 (дев'ять тисяч шістсот сімдесят дві) грн.; Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі - 10 000 (десять тисяч) грн.

З врахуванням уточнених позовних вимог ухвалою суду Київського районного суду м. Одеси від 24.04.2017р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ « Банк Михайлівський» про дострокове розірвання договору, стягнення суми банківського вкладу та відшкодування втраченої вигоди залишено без розгляду. (а.с.89)

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без її участі позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

16 травня 2016 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою дальністю «Кредитно-інвестиційний центр» через повіреного - публічне- акціонерне товариство «Банк Михайлівський» укладено Договір №39892 банківського вкладу ( депозиту). Згідно даного договору позивачем внесено 44000,00 грн. на строк не більше 183 дні, кошти передаються з дати укладенні даного договору по 15.11.2016р., Розмір процентів за користування коштами становить 33,54 % . Згідно п.5. умов договору позивач має право отримувати інформацію повязану із договором. ( а.с. 36-39)

Судом встановлено, що позивач зверталась до відповідача із заявою від 12.07.2016р. про надання інформації щодо виплачених коштів по вкладу та із заявою від 29.06.2016р. про надання виписки по рахунку. (а.с. 40-41)

Позивачу встановлено повторно другу групу інвалідності безстроково, відповідно до довідки виданої МСЕК м. Одеси серія: МСЕ, №061882. (а.с.42,74,)

Ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, згідно ст. 627 ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

ч. 1 ст. 1167 ЦК України, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) згіднозі ст. 610 ЦК України.

Згідно з ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Ст. 60 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд встановив, що досліджені докази по справі в їх сукупності підтверджують необґрунтованість вимог позову, позивачем не надано жодного доказу в обґрунтуванням неправомірності дій відповідача, доказів неповернення коштів за договором та доказів неправомірності дій відповідача позивачем не надано, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, та грунтуються на припущеннях, відтак суд вважає дані обставини недоведеними, а отже задоволенню не підлягають.

Визначаючись, щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суд враховує а.1 п.9 Постанові Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., яким визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до а. 2, п.5 вищевказаної обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач зазначає, що йому спричинено моральну шкоду, що виразилась в тому, що неповернення коштів позивачу призвело до неможливості проведення позивачу своєчасного лікування, а відсутність коштів призвело до ускладнення стану здоров'я, а саме інфаркт, суд вважає, що позивачем на надано доказів, щодо наявності причинного зв'язку між завданою їй моральною шкодою і діями відповідача в її заподіянні, а отже доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, та грунтуються на припущеннях, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 6, 15, 22. 23, 322, 530, 610, 611, 625, 629, 1058, 1060, 1061, 1067, ЦК України, ст. 2, ч. 1 ст. 3, ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 212-215, 224-226, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» про дострокове розірвання договору, стягнення суми банківського вкладу та відшкодування втраченої вигоди - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: