Провадження № 2/727/2199/17
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, у складі: головуючого судді Слободян Г.М., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщення, - В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, просила суд усунути перешкоди у користуванні її власністю шляхом визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням а саме, у квартирі АДРЕСА_1, яка є її власністю, з тих підставах, що останні з 07.06.2017 року зареєстровані за вказаною адресою, однак в означеній квартирі не проживають без поважних причин, не сплачують комунальні послуги, не беруть участі в поточному ремонті жилого приміщення; зареєстровані відповідачі були попередніми власниками квартири і на попередження її про зняття з реєстрації в добровільному порядку не реагують, а факт реєстрації відповідачів в її квартирі порушує її право власності, а тому, просить заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в її інтересах представник ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилися будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи; в суд подано останніми письмову заяву про розгляд справи у відсутність як позивача так і в її інтересах представника; позовні вимоги підтримано в повному обсязі, які просять задовольнити.

Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради, за довіреністю ОСОБА_7 будучи повідомленою про час, місце розгляду справи в судове засідання не з»явилася, суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, належним чином будучи відповідно повідомленими про час, місце розгляду справи в судове засідання не з»явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, їх неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 585 є власником квартири АДРЕСА_2 - Кільцевій м. Чернівці.

Згідно довідки від 23.10.2017 року житлового будівельного кооперативу № 32 вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 - Кільцевій м. Чернівці, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 являються зареєстрованими у вказаній квартирі однак, в ній не проживають. На звернення ОСОБА_2 про добровільне звільнення і зняття з реєстрації із належної їй квартири не реагують. Відповідно до акту житлового будівельного кооперативу № 32 від 20.09.2017 року зафіксовано факт реєстрації і фактичного не проживання відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_3 - Кільцевій м. Чернівці.

Згідно ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов»язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Стаття 71 ч.1 ЖК України визначає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку Правовою позицією Верховного Суду України щодо визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням від 16 грудня 2016 року у справі № 6-709цс16 від 16.11.2016 року передбачено, що частиною першою ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім?ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім?ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім?ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім»ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Враховуючи те, що відповідачі не є членом сім»ї позивача та не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ОСОБА_2 і ведуть з нею спільне господарство, в житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_4 - Кільцевій м. Чернівці не проживають, але зареєстровані у вказаній квартирі і тим самим чинять перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю вищеозначеною квартирою, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач не наполягала на стягненні з відповідачів сплаченого судового збору, суд прийшов до висновку про недоцільність його стягнення.

Керуючись ст. ст. 15,16,317,319,383,391 ЦК України ст.ст. 64,71,72,150,156 ЖК України, ст.ст. 12,13,81,82,258,259,265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщення задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_5 - Кільцевій міста Чернівці.

Рішення суду по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення 18.12.2017р.

Суддя Слободян Г.М.