Справа № 686/1622/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Логінової С.М.,

за участю народних засідателів Івахнової Н.Я., Місецької Т.В.,

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за заявою Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного диспансеру,

встановив:

Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного диспансеру, посилаючись на те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька м. Ізяслав Хмельницької області, лікувалась в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері, про що свідчать виписки із медичної карти.

Під час проведення обстеження згідно інструкції МОЗ № 123 від 12 жовтня 2002 року у громадянки ОСОБА_2 виявлена відкрита форма туберкульозу (загрозлива форма).

Перебуваючи в лікувальному закладі хвора систематично порушувала протиепідеміологічний режим перебування в лікувальному закладі, самовільно залишав лікарню, від подальшого стаціонарного лікування відмовлявся.

ОСОБА_2, знаючи про свій діагноз, ухиляється від проходження курсу лікування, не дотримується обов'язків хворої на заразну форму туберкульозу, чим становить загрозу зараження туберкульозом оточуючих осіб.

Згідно з лікарським висновком ОСОБА_2 доцільно примусово госпіталізувати до Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру, що містить відповідні палати спеціального призначення для проведення стаціонарного лікування впродовж 3-х місяців і нагляду за розвитком хвороби, а також з метою ізоляції його від оточуючих і недопущення подальшого розповсюдження хвороби.

Заявник просить винести рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 до Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру з метою проведення стаціонарного лікування загрозливої форми туберкульозу на термін 3 місяці.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав, викладених у заяві, просив її задовольнити.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 285 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню.

Відповідно до ст. 286 ч. 2 Цивільного процесуального кодексу України рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 страждає на відкриту (заразну) форму туберкульозу, ухиляється від лікування в умовах стаціонару Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру, становить епідемічну загрозу населенню, у звязку з чим потребує примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу для лікування терміном на 3 місяці.

Вказані обставини підтверджуються виписним епікризом, лікарським висновком.

Оскільки ОСОБА_2 страждає заразною формою туберкульозу, є постійним джерелом розповсюдження туберкульозу серед населення, не бажає добровільно пройти курс лікування, суд вважає за необхідне госпіталізувати в примусовому порядку хворого до протитуберкульозного закладу.

Керуючись ст.ст. 234, 283-286 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», суд

вирішив:

заяву Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 до протитуберкульозного закладу задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку хвору ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку м. Ізяслав Хмельницької області до протитуберкульозного закладу: Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру строком на три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Відповідно до ч. 7 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Копію рішення суду надіслати заявнику, заінтересованій особі та прокурору.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 10 днів до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя Логінова С.М.

Народні засідателі: Івахнова Н.Я.

ОСОБА_3