АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1983/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48,50 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівВасиленко Л. І., Нерушак Л. В.
при секретаріОвчаренко І. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_7 - ОСОБА_9, який просив апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_6 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись в обгрунтування заявленого позову на те, що 14 травня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом ДРАЦС по м. Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Від вказаного шлюбу у сторін народилась дочка - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка вказує, що 08 грудня 2015 року рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між нею та ОСОБА_7 був розірваний, після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати із нею та перебуває на її повному утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому обсязі не надає, домовитися про надання матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку сторонам не вдалось.

В зв'язку з чим, ОСОБА_6 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із даним позовом та просила постановити судове рішення, яким стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову, тобто з 05 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2016 року залучено до участі в даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_8.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2017 року позов ОСОБА_6 - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову, тобто з 05 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції необгрунтованим, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення вказаного спору по суті, просить скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задовольнити повністю і стягнути із ОСОБА_7 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову, тобто з 05 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених ОСОБА_6 позовних вимог.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 8.12.2015 року.

Згідно відомостей свідоцтва про народження батьками ОСОБА_10, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначені сторони - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 5).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати наступне: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що відповідач ОСОБА_7 є працездатною особою, проживає окремо від доньки, в той час коли питаннями піклування та утримання дитини займається позивачка, у зв»язку із чим ОСОБА_6 має передбачене законом право на отримання від відповідача аліментів на утримання дочки до досягнення нею повноліття, яке кореспондується із обов»язком відповідача утримувати свою дитину.

При визначенні конкретного розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_6 суд обґрунтовано врахував ту обставину, що відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 13.04.2016 року із ОСОБА_7 вже стягуються на користь ОСОБА_8 аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання іншої дитини - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв»язку із чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач вже має зобов'язання по сплаті аліментів на іншу дитину, що впливає на його матеріальне становище і повинно бути обов»язково враховано при визначенні розміру аліментів за вказаним позовом.

Врахувавши наявні по справі докази в їх сукупності, а також, прийнявши до уваги положення статті 182 СК України, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову, тобто з 05 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Є необґрунтованими посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що при визначенні розміру аліментів суд не врахував положення статті 182 СК України про те, що «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вказані зміни до Сімейного кодексу мали місце від 17 травня 2017 року, в той час коли ОСОБА_6 звернулася із позовом про стягнення аліментів на дитину до суду в травні 2016 року, у зв»язку із чим суд першої інстанції застосував законодавство, яке діяло станом на дату подання позову.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а при наявності у платника аліментів зобов»язань щодо сплати аліментів на дітей від різних шлюбів, матеріальне забезпечення кожної дитини повинно бути пропорційним і не суперечити принципу рівності інтересів кожної із них.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :