Справа № 419/2439/17
Провадження № 2/419/482/2017
21 листопада 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,
за участю: секретаря Московченко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та проведення індексації аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та проведення індексації аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.04.2015 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 500 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.03.2015 р. На теперішній час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, її дохід складається лише з аліментів та з допомоги на дитину, малолітня дитин мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін виникла необхідність у зміні розміру аліментів.
На підставі вищенаведеного, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітнього ОСОБА_3 з 500 грн до 677,50 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду з проведенням індексації аліментів.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, просила суд розглядати справу за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.15, 18), заяву про розгляд справи за його відсутності не надав.
У зв'язку з повторною неявкою відповідача, не підтвердженою належним чином, суд визнає причини неявки неповажними. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконаннями наявні докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.04.2015 р. з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 500 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.03.2015 р. та видано виконавчий лист (а.с.7-9). Малолітня дитин мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КР «Жилбудсервіс» ЖКГ №2560 від 24.07.2017 р. (а.с.10). У зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін виникла необхідність у зміні розміру аліментів.
На підставі вищенаведеного, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітнього ОСОБА_3 з 500 грн до 677,50 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду з проведенням індексації аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків.
Відповідно до абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення стану здоровя будь-кого з них.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікованаПостановою ВРN 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Крім того, згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України від 05.02.2016 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Окрім того, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей, віком до 6 років, з 1 травня 2017 р. складає 1426 грн.
Суд враховує положення статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифікованоПостановою Верховної Ради від 27.02.1991, якою передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи вищенаведене, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, застосовуючи принцип співмірності, а також виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, оскільки суд при розгляді справи та прийнятті будь-якого рішення не може виходити за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та збільшення розміру аліментів до твердої грошової суми в розмірі 677,50 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Визначений розмір аліментів, на переконання суду, буде обєктивним та відповідатиме вимогам виваженості і справедливості з урахуванням наведених вище обставин.
Згідно приписів ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
У Законі України "Про індексацію грошових доходів населення" зі змінами встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Також у законі визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.
Відповідно до статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" - державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.
Беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позовна вимога про проведення індексації аліментів задоволенню не підлягає, оскільки відповідна індексація проводиться автоматично на стадії виконання рішення суду про стягнення аліментів. Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували її позовні вимоги в частині проведення індексації аліментів, не вказано період який підлягає індексації та не надано розрахунку індексації по аліментах проведений відповідно до вимог законодавства.
Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, позивач заявляє вимоги щодо проведення індексації аліментів, а не стягнення суми індексації аліментів з відповідача, при цьому така індексація розміру аліментів здійснюється не судом, а установою, де перебуває на виконанні виконавчий документ.
На підставі викладеного, позовні вимоги щодо проведення індексації розміру аліментів задоволенню не підлягають.
Окрім того, позовна вимога щодо стягнення аліментів у новому розмірі з дня подачі позову до суду також не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до абз. 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 р. у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 180, 182, 192 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та проведення індексації аліментів задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, що стягуються за заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 06.04.2015 р. з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. № НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. 11-П`ятирічки, буд. 5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, вул Донєцкая, буд. 123/18, на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, з 500 грн (п`ятиста гривень) до розміру 677,50 грн (шістсот семидесяти семи гривень п`ятдесяти копійок), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий В. Б. Мартинюк