АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7815/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/1340/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 34 (І ) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильська А.П., Зубакова В.П.

секретар: Видрик А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області,Державного казначейства про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ( надалі відділу поліції), Державного казначейства про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у вересні 1995 року у неї було викрадено автомобіль АУДІ-100, реєстраційний номер р7228ЯА, рік випуску - 1992, № кузова WAUZZZ4AZMA076194. За фактом незаконного заволодіння автомобілем, на підставі заяви ОСОБА_3 28.09.1995 року порушено кримінальну справу № 35019 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. До теперішнього часу вищевказаний автомобіль не знайдено, відповідальних осіб за його викрадення до кримінальної відповідальності не притягнуто. Нікопольським міськрайонним судом 30.10.2010 року кримінальну справу закрито на підставі ст.11-1 КПК України (1960 року) у звязку із закінченням строків давності притягнення винної особи до кримінальної відповідальності. Посилаючись на положення ст.1177 ЦК України, позивач просила суд стягнути на її користь з держави, завдану матеріальну шкоду у розмірі 600000 грн. , як вартість транспортного засобу, оскільки не встановлено особу, яка вчинила злочин.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Зокрема вважає, що судом не прийнято до уваги положення ст.1177 ЦК України, яка передбачає компенсацію державною шкоду за злочин особою, яку не встановлено.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля АУДІ-100, реєстраційний номер р7228ЯА, рік випуску 1992, колір синій перл., двигун AAR 040568, шасі (рама) б/н, кузов WAUZZZ4AZMA076194, рік випуску 1992 є позивач (а.с.5,7).

Згідно повідомлення Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 23329 від 16.10.2015 року у провадженні слідчого Нікопольського МВ (з обслуговування міста Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області перебувала кримінальна справа № 35019, порушена 28.09.1995 року на підставі заяви ОСОБА_3 за фактом незаконного заволодіння автомобілем «Ауді-100», реєстраційний номер р7228ЯА, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Після проведення у повному обсязі слідчих дій та оперативно-розшукових заходів, особу, причетну до вчинення вказаного злочину, не встановлено. Враховуючи це, досудове слідство у кримінальній справі було призупинено на підставі п.3 ст.206 КПК України (1960 року). З 28.09.1995 року вказаний автомобіль АУДІ-100, реєстраційний номер р7228ЯА перебуває у розшуку, на даний час вказаний автомобіль не знятий з розшуку (а.с.6,7).

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду кримінальну справу 30.10.2010 року закрито на підставі ст.11-1 КПК України (1960 року) у звязку з закінченням строків давності притягнення винної особи до кримінальної відповідальності. (а.с.10).

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, дійшов висновку, що механізм відшкодування шкоди, завданої потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, яка компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом, законодавчо не врегульований.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1177 ЦК (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Положення ст. 1177 ЦК України не формулюють норм прямої дії, які б регулювали відносини щодо відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок злочину. Умови та порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній особі внаслідок злочину, мають визначатися спеціальним законом. До прийняття такого закону про відшкодування державою шкоди відповідно до ст. 1177 ЦК України на підставі загальних правил відшкодування здійснюватись не може.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга позивача підлягає відхиленню, а рішення суду, на підставі ст.308 ЦПК України, має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: