Справа № 496/6102/13-ц
Провадження № 4-с/496/21/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Горяєва І.М.,

за участю секретаря Полубок Н.А.,

представника скаржниці ОСОБА_1,

приватного виконавця ОСОБА_2,

стягувача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка матеріали справи за скаргою ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та скасування постанов приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Представник скаржниці звернулася до суду зі скаргою, яку потім доповнила (а.с.37-40) та просила визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 з прийняття до виконання виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської області №496/6102/13-ц від 02.04.2014 року, який виконується Біляївським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у межах виконавчого провадження ВП №46621132, скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 винесені у виконавчому провадженні ВП №54871470: від 10.10.2017 року - про відкриття виконавчого провадження ВП №54871470 з виконання виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської області №496/6102/13-ц від 02.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 451 815,74 грн.; від 11.10.2017 року - про арешт всього майна боржника ОСОБА_4, 25.10.1965р.н., адреса: Одеська обл., Біляївський р., с. Великий Дальник, вул. Миру, 7, РНОКПП: НОМЕР_1, в тому числі про арешт земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :001:003:0584, яка розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, Красносільська с/рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; від 09.11.2017 - про опис та арешт майна (коштів) боржника: земельної ділянки загальною площею 2 га, кадастровий номер :001:003:0584, яка розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, Красносільська с/рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.10.2017 року приватним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54871470 з виконання виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської області №496/6102/13-ц виданого 02.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 451815,74 грн., постанова надійшла боржнику 18.10.2017 року рекомендованим поштовим відправленням. 11.10.2017 року приватний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника. Боржниця вважає, що виконавче провадження відкрито неправомірно, тому постанови приватного виконавця підлягають скасуванню, оскільки 04.04.2014 року за виконавчим листом від 02.04.2014 року №496/6102/13-ц відкрито провадження ВП №42844167 відділом ДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області та постановою державного виконавця Савчук О.П. накладено арешт на майно боржника. В межах вказаного виконавчого провадження ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.06.2014 року тимчасово обмежено боржника у праві виїзду за межі України. 20.02.2015 року, в звязку із реорганізацією відділу ДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, виконавче провадження перереєстровано та за виконавчим листом від 02.04.2014 року відкрито виконавче провадження, яке тепер перебуває на виконанні у Біляївському міськрайонному відділу ДВС Головного управління юстиції в Одеській області. 09.11.2017 року виконавець виніс постанову про опис та арешт майна боржника, потім описав і наклав арешт на майно. Земля, яка арештована приватним виконавцем є спільною сумісною власністю подружжя, тому що боржник ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі у якому набуто вказане майно. Чоловік ОСОБА_4 співвласник арештованого майна, не є солідарним боржником за рішенням Біляївського районного суду Одеської області по справі №496/6102/13-ц. У звязку з вище викладеним божниця звернулась до суду з вказаною скаргою.

В судовому засіданні представник скаржниці підтримала скаргу та доповнення до неї та просила її задовольнити та зазначила, що приватний виконавець не мав права приймати до провадження виконавчий лист та накладати арешт на майно скаржниці, оскільки майно, на яке накладено арешт, являється спільною сумісною власністю заявниці, частка вказаного майна не була виділена.

Приватний виконавець ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що вказана скарга не обґрунтована, все відповідає нормам закону, просив в задоволенні скарги відмовити.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_3 заперечував проти вимог скарги.

Допитаний в судовому засіданні державний виконавець Яровий В.М. пояснив, що згідно ЗУ «Про виконавче провадження» завершення виконавчого провадження це більш ширше поняття чим закінчення, ним було повернено виконавче провадження з виконання виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської області №496/6102/13-ц з можливістю повторного звернення стягувача до виконання виконавчого листа, арешти в даному провадженні зняті не були, оскільки стаття не передбачає зняття арешту.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали скарги, а також дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що 20.02.2015 року постановою головного державного виконавця відділу ДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №496/6102/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошової суми у розмірі 451815,74 грн. (а.с.4).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.06.2014 року було тимчасово обмежено боржника ОСОБА_4 управі виїзду за межі України (а.с.5).

Як вбачається із запису про обтяження: 5305477 від 10.04.2014 року, головним державним виконавцем відділу ДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.6).

Постановою від 20.06.2017 року, виконавчий лист №496/6102/13-ц виданий 02.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошової суми у розмірі 451815,74 грн. було повернуто стягувачу (а.с.27-28).

10.10.2017 року приватним виконавцем ОСОБА_2 розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа №496/6102/13-ц виданий 02.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошової суми у розмірі 451815,74 грн. (а.с.7) та 11.10.2017 року постановою приватного виконавця накладено арешт на майно, що належить боржнику, а саме - на все майно, в тому числі: земельна ділянка, загальною площею 2 га, кадастровий номер :001:003:0584, за адресою: Одеська область, Лиманський район, Красносільська с/рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а.с.10).

09.11.2017 року приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника (а.с.44).

Так, скаржник не погоджується із постановами приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2, які винесенні у виконавчому провадженні ВП №54871470 від 10.10.2017 року та від 11.10.2017 року, а також просить визнати неправомірними дії приватного виконавця ОСОБА_2 з прийняття до виконання виконавчого листа Біляївського районного суду Одеької області №496/6102/13-ц від 02.04.2014 року.

Водночас у відповідності до положень ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_4 згідно наказу №15/9907/13-17-ц від 08.09.2017 року було надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :001:003:0584) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області (а.с.58).

У відповідності до положень ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Як було встановлено судом, боржником вимоги виконавчого документу не виконано, та з метою забезпечення виконання рішення суду приватним виконавцем ОСОБА_2 було накладено арешт на все майно боржника в межах загальної суми боргу. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна - за боржником зареєстровано земельну ділянку, загальною площею 2 га, кадастровий номер :001:003:0584, за адресою: Одеська область, Лимансчький райн, Красносільська сільська рада.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того у п. 40 рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграфі 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Окрім цього у відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд не погоджується з доводами представника скаржниці про те, що земельна ділянка, на яку накладений арешт є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та її чоловіка, оскільки суду не було надано жодних доказів з цього приводу, крім того, як зазначалось вище, ОСОБА_4 згідно наказу №15/9907/13-17-ц від 08.09.2017 року було надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану на території Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області (а.с.58).

Згідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Так, скаржник просить визнати неправомірними дії приватного виконавця ОСОБА_2 з прийняття до виконання виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської області №496/6102/13-ц від 02.04.2014 року, який виконується Біляївським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у межах виконавчого провадження ВП №46621132.

Разом з тим, суд також не може погодитись із вказаними вимогами, оскільки як вбачається з матеріалів справи, в результаті вжитих державним виконавцем заходів примусового характеру, коштів, майна (рухомого та нерухомого) та будь-яких доходів належних боржнику, на які можливо звернути стягнення згідно з чинним законодавством, на момент перевірки не виявлено, тому була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, крім того, державний виконавець Яровий В.М. пояснив, що зазначене виконавче провадження було завершено, тобто «завершення виконавчого провадження» це більш ширше поняття чим закінчення та ним було повернено стягувану виконавче провадження з виконання виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської області №496/6102/13-ц з можливістю повторного звернення стягувача до виконання виконавчого листа, тому стягувач ОСОБА_6 звернувся за власним вибором до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2Є, відповідно до діючого законодавства, із заявою від 09.10.2017 року про примусове виконання рішення.

Суд дійшов до висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 було вжито передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з примусового виконання рішень та неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинив виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Таким чином, суду не було доведено з боку скаржника протиправність виконавчих дії, здійснених після винесення постанови про повернення виконавчого провадження.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 60, 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та скасування постанов приватного виконавця - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_7