Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Томіленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, на дії держаного виконавця Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Малкової М.В., -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного ВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, Малкової М.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.09.2016 року; зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного ВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, Малкову М.В. відновити виконавче провадження ВП№51566414 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 617390,00грн. суми боргу, судовий збір у розмірі 6090,00 грн., а всього загальною сумою 623480,00 грн.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 07.06.2016 року Дніпровським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення Дніпровського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 617390,00грн. суми боргу, судовий збір у розмірі 6090,00грн., а всього загальною сумою 623480,00грн. На примусове виконання даного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження ВП №51566414. На звернення заявника державним виконавцем повідомлялось, що вживаються всі необхідні заходи. Однак стягнення з боржника не проводилось. 22.10.2016 р. скаржник отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.09.2016 року, згідно якої, державним виконавцем Малковою М.В. встановлено, що у боржника відсутнє майно чи грошові кошти на які може бути звернено стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такою майна виявились безрезультатними. З даною постановою скаржник не погоджується, вважає дії державного виконавчі протиправними, оскільки скаржник неодноразово повідомляв державного виконавця про те, що боржник є єдиним засновником діючого в Україні ТОВ «НІКА-СЕРВІС», однак державний виконавець не використав наявну інформацію в повному обсязі, виконавчі дії проведені неналежно.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні 21.12.2016р. підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що державним виконавцем не перевірялась надана заявником інформація про те, що боржник є єдиним засновником ТОВ «НІКА-СЕРВІС», не встановлювалось майно, яке належить даному товариству і на яке, на думку заявника, державний виконавець повинен був накласти арешт. Також державний виконавець не звертався до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, проте заявникові від третіх осіб відомо, що ОСОБА_2 періодично виїжджає за кордон.

Крім того, заявник 12.01.2017р. направив на адресу суду заяви про витребування доказів, в яких просив витребувати докази щодо перетину боржником державного кордону України, а також інформацію про зміну боржником прізвища та реєстрації місця проживання.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у праві і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Зазначена стаття міститься в Розділі ІІІ «Позовне провадження». Разом з тим, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, передбачений статтями 383-389 ЦПК України, які віднесені до Розділу VІI «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Можливість забезпечення доказів за такими скаргами Цивільним процесуальним кодексом України не передбачена.

Представник Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з'явилась, направила до суду письмові заперечення на скаргу (а.с. 23-24), в яких просила відмовити в задоволенні скарги з тих підстав, що до відділу надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача коштів у розмірі 623480,00грн. 06.07.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня направлено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження до Регіонального сервісного центру МВС в м.Києві з метою надання інформації про наявні транспортні засоби у боржника. Державним виконавцем було направлено запит до ПФУ та ДФС України. Згідно відповіді ДПС України, відкритих розрахункових рахунків за боржником не зареєстровано. Згідно відповіді ДПС та ПФУ боржник не перебуває у трудових відносинах з жодним підприємством, та таким, що перебуває на обліку в пенсійному фонді як такий, що отримує пенсію не значиться. Виходом за адресою АДРЕСА_1 боржника не розшукано, майна належного боржнику для опису та арешту не виявлено, про що складено відповідний акт від 05.09.2016р. До Відділу надійшла відповідь з Регіонального сервісного центру МВС України у м.Києві, що за боржником транспортних засобів не зареєстровано. 26.08.2016 державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно боржника, згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником не зареєстровано. 26.08.2016р. державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно боржника. Оскільки, відповідно до повідомлення ДАІ м.Києва транспортних засобів за боржником не зареєстровано, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відомості про належне боржнику нерухоме майно відсутні, згідно відповіді ДПС України відкритих рахунків боржника у банківських установах немає, а також інформації про джерела отримання доходів боржника фізичної особи - відсутня, згідно відповіді УПФУ про осіб боржників які отримують пенсії - інформація відсутня, згідно акту державного виконавця майна належного боржникові та за рахунок якого можна звернути стягнення не виявлено, 21.09.2016р. державним виконавцем відповідно до п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа. Стягувач може протягом року повторно звернутися із виконавчим документом та заявою про відкриття виконавчого провадження.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав.

Суд, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали справи №755/20853/15-ц, приходить до наступного.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 Цивільного процесуального кодексу України).

Заявник ОСОБА_1 отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві 22.10.2016р. (а.с.8) та у визначений законом десятиденний строк - 01.11.2016р. (а.с.9-10) звернувся до суду з даною скаргою.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції закону станом на час перебування виконавчого документа на примусовому виконанні), державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі про примусове виконання рішення у спосіб і порядку, визначеному виконавчим документом.

Згідно положення ч. 2 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" (у відповідній редакції), державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження" (у відповідній редакції), державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22.02.2016р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 617390,00грн. суми боргу, судовий збір у розмірі 6090,00грн., а всього загальною сумою 623480,00грн. (справа №755/20853/15-ц, а.с.38).

Виконавчий лист №755/20853/15-ц видано 07.06.2016р. (а.с.5, 26-27)

06.07.2016 року постановою державного виконавця Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Малкової М.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 07.06.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 617390,00грн. суми боргу, судовий збір у розмірі 6090,00грн., а всього загальною сумою 623480,00грн. (а.с.6, 28).

Відповідно до відповідей на запити державного виконавця від 08.07.2016р. щодо ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України, інформація про осіб -боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсії відсутня (а.с. 29).

Згідно відповідей на запити державного виконавця від 08.07.2016р. щодо ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, щодо інформації про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, платник податків з відповідним податковим номером на обліку не перебуває (а.с. 30).

Актом державного виконавця від 05.09.2016 р. встановлено, що виходом за адресою АДРЕСА_1 (вказаній у виконавчому листі) боржника не розшукано, майна належного боржнику для опису та арешту не виявлено (а.с. 31).

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.07.2016 р. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с. 32-33).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.08.2016р., відомості щодо майна ОСОБА_2 відсутні (а.с. 34-35).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 26.08.2016р. щодо ОСОБА_2 звернення стягнення не зареєстровано (а.с. 36-37).

Постановою державного виконавця Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Малкової М.В. від 21.09.2016 року встановлено, що відповідно до повідомлення ДАІ м.Києва транспортних засобів за боржником не зареєстровано, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відомості про належне боржнику нерухоме майно відсутні, згідно відповіді ДПС України відкритих рахунків боржника у банківських установах - немає, а також інформації про джерела отримання доходів боржника фізичної особи - відсутня. Згідно відповіді УПФУ про осіб боржників які отримують пенсії - інформація відсутня. Згідно акту державного виконавця майна належного боржникові та за рахунок якого можна звернути стягнення не виявлено. Виконавчий лист №755/20853/15-ц, виданий 07.06.2016р. Дніпровським районним судом м. Києва, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження" повернуто стягувану та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 21.09.2017р. (а.с. 7, 38-39)

Згідно положення статті 6 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу, який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Згідно положення статті 47 Закону України „Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Посилання скаржника на те, що державний виконавець не використав надану йому інформацію про те, що боржник є єдиним засновником ТОВ «НІКА-СЕРВІС» та не наклав арешт на майно зазначеної юридичної особи, що на думку заявника свідчить про неналежне виконання державним виконавцем своїх обов'язків, є безпідставним, оскільки відповідно до ч.2 ст.96 ЦК України юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Що стосується доводів скарги щодо невиконання державним виконавцем вимог п. 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», щодо не звернення державного виконавця до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, то матеріали справи не містять доказів ініціювання стягувачем перед державним виконавцем такого звернення, як і доказів, як і доказів перетину боржником у будь-який час державного кордону України, отже такі доводи скарги суд також визнає необґрунтованими.

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяв в межах наданих йому законом повноважень та у відповідності до вимог законодавства України, неупереджено та в повному обсязі вчиняв необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання виконавчого документа, виданого судом, та з підстав, визначених законом, повернув виконавчий документ стягувачеві, який не позбавлений можливості у встановлені строки повторно пред'явити виконавчий лист до виконання.

Тому, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції), ст.ст. 383 - 387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, на дії держаного виконавця Дніпровського районного Відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Малкової М.В. - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення судового рішення, в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: