Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/558/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суровицька Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М,ОСОБА_2

секретар - Бодопрост М.М.,

за участю представників сторін, розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Фермерського господарства «ОСОБА_5В.» про визнання договору оренди землі недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позов до Фермерського господарства «ОСОБА_5В.» про визнання договору оренди землі недійсним.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є спадкоємицею за законом після смерті її бабусі ОСОБА_6, яка померла 23 липня 2009 року. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2015 року встановлено факт прийняття нею спадщини після смерті бабусі та визнано в порядку спадкування за нею право власності на земельну ділянку площею 4,6 га, розташовану на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області для сільськогосподарського товарного виробництва. Після реєстрації свого права власності на земельну ділянку та укладання 30 грудня 2015 року договору оренди землі з ТОВ «Технополь Агро» строком на сім років, дізналась про те, що до неї з позовом звернулось ФГ «ОСОБА_5В.» про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації. Як підставу позову ФГ «ОСОБА_5В.» зазначено те, що між ОСОБА_6 та фермерським господарством 14 грудня 2007 року було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 20 років. З наданого відповідачем договору оренди землі від 14 грудня 2007 року вбачається, що підпис у ньому виконаний не її бабусею ОСОБА_6, а іншою особою. Вона постійно проживала з бабусею, тому їй відомо, що та нікого не уповноважувала на підписання вказаного договору від її імені. Просила суд визнати недійсним договір оренди землі від 14 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_6 та ФГ «ОСОБА_5 на земельну ділянку, реєстраційний № 52 (а.с.3-6).

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено. Суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги (а.с.98-100).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.103-109).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, а представники відповідача заперечили проти цих доводів та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди земельної ділянки укладається в письмовій формі (ст.14 Закону України "Про оренду землі").

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі встановлених ч.3 ст.203 ЦК України.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 14 грудня 2007 року було укладено договір оренди землі б/н, між ОСОБА_6 та ФГ «ОСОБА_5В.» згідно якого в оренду передано земельну ділянку площею 4.6 га, яка належала орендодавцю на підставі державного акту на право власності на землю серія KP №001022. Термін дії договору - 20 років.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Федорівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, ОСОБА_6 померла 23 липня 2009 року.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили, встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті її бабусі ОСОБА_6, померлої 23 липня 2009 року. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її бабусі - ОСОБА_6, на земельну ділянку площею 4,6 га, кадастровий номер :02:000:2272, розташовану на території Федорівської сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 001022 (а.с.7-8,9).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер витягу 50276233 дата формування 18 грудня 2015 року підтверджується, що ОСОБА_4 належить право власності на земельну ділянку, площею 4.6 га, кадастровий номер :02:000:2272, розташовану на території Федорівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області(а.с.10).

Як підстави для задоволення позову про визнання договору оренди землі недійсним, позивач зазначала те, що ОСОБА_6 не підписувала договір оренди з відповідачем та нікого не уповноважувала на його підписання.

Ухвалою Кіровоградського районного суду від 01 грудня 2016 року призначалась у справі судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Кіровоградського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.60-61), проте 12 січня 2017 року судовим експертом повідомлено про неможливість проведення експертизи у звязку з великим розривом в роках між досліджуваним документом та зразками, наданими для дослідження (а.с.72, 73-74).

Для вирішення питання про виконання підпису певною особою необхідні спеціальні знання, а тому, відповідно до ст. 143 ч. 1 ЦПК України, за наявності між сторонами спору з приводу цієї обставини, це є підставою для вирішення судом за клопотанням сторін чи будь-кого з них питання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

В порушення вимог ст.ст.10.60 ЦПК України суд першої інстанції не розяснив позивачу процесуальні наслідки ненадання доказів, не вжив заходів для повного і всебічного зясування обставин, що мають значення для справи.

За клопотанням представника позивача, ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 травня 2017 року призначено у справі посмертну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (а.с.167-168).

Висновком експертів № 9291/9292/17-32 від 29 вересня 2017 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис від імені ОСОБА_6 у договорі оренди землі від 14 грудня 2007 року, укладеному між ОСОБА_6 та Фермерським господарством «ОСОБА_5В,», у графі орендодавець «підписи сторін», підпис від імені ОСОБА_6 у акті приймання-передачі обєкта оренди від 14 грудня 2007 року (додаток № 2 до вказаного договору оренди землі) у графі «Орендодавець» «Підписи сторін», виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

Підпис від імені ОСОБА_6 у договорі оренди землі від 14 грудня 2007 року, укладеному між ОСОБА_6 та ФГ «ОСОБА_5, зареєстрованому 26 червня 2008 року у Кіровоградському райвідділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» у графі «Орендодавець» «Підписи сторін», підпис від імені ОСОБА_6 у акті приймання-передачі обєкта оренди від 14 грудня 2007 року (додаток № 2 до вказаного договору оренди землі) у графі «Орендодацевь» «Підписи сторін», виконано не ОСОБА_6, а іншою особою. Будь-які діагностичні ознаки, які б свідчили б про вплив на виконавця цих почеркових обєктів якихось збиваючих факторів (природного або штучного характеру) відсутні.

Запис «Досова» у договорі оренди землі від 14 грудня 2007 року, укладеному між ОСОБА_6 та ФГ «ОСОБА_5В.» у графі «Орендодавець» «Підписи сторін», виконано не ОСОБА_6, а іншою особою. Будь-які діагностичні ознаки, які б свідчили б про вплив на виконавця цього почеркового обєкту якихось збиваючих факторів (природного або штучного характеру), відсутні (а.с.185,186,187-191,192-194).

За таких обставин висновком експертів спростовуються заперечення відповідача про те, що ОСОБА_6 особисто підписувала договір оренди землі від 14 грудня 2007 року та підтверджуються доводи позивача про те, що вказаний спірний договір оренди землі ОСОБА_6, як орендодавець, не підписувала.

Враховуючи те, що договір оренди землі від 14 грудня 2007 року з ФГ «ОСОБА_5В,» ОСОБА_6 особисто не підписувала, повноваження на це іншій особі не надавала, що свідчить про відсутність волі орендодавця на його укладення, є правові підстави для визнання вказаного договору недійсним.

Докази, надані позивачем, відповідачем в установленому законом порядку не спростовані.

Оскільки суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, відповідно до ст.309 ЦПК України це є підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

У звязку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1255,20 грн. (551,20 грн. при подачі позову в суд першої інстанції та 704 грн. при подачі апеляційної скарги), а також витрати на оплату судової почеркознавчої експертизи в сумі 4612,80 грн., всього 5868 грн..

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,який діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 14 грудня 2007 року, укладений між ОСОБА_6 та Фермерським господарством «ОСОБА_5АВ.» на земельну ділянку площею 4,6 га, реєстраційний № 52.

Стягнути з Фермерського господарства «ОСОБА_5В.» на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1255,20 грн. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 4612,80 грн., а всього 5868 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

ОСОБА_2