ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2974/13-ц
номер провадження 6/695/117/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

при секретарі Оніщенко Н.В.

за участю

державного виконавця Гончаренка Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду надійшла заява ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 17.10.2013 року були задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та стягнуто із останньої суму заборгованості, яка утворилася за кредитним договором №002-23040-251107 від 25.11.2007 р., у розмірі 4240,0 грн. 19 грудня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» та «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали договір про відступлення прав вимоги №2/К, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, в тому числі і заборгованості ОСОБА_1 Таким чином заявник набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги в тому числі із ОСОБА_1, а тому ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулася до суду із відповідною заявою про заміну сторони (стягувача) для забезпечення реалізації своїх прав на стягнення вказаної заборгованості.

У судове засідання представник заявника не зявився, у заяві просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Державний виконавець Гончаренко Ю.І. в судовому засіданні проти задоволення вказаної заяви заперечував та зазначив, що виконавче провадження по стягненню із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №002-23040-251107 від 25.11.2007 року було закінченно у звязку із повним виконанням судового рішення, а тому підстави для заміни сторони виконавчого провадження відсутні.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, а тому суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України розглядати справу за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення Державного виконавця Гончаренка Ю.І. та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Фактично така ж норма мітиться і в частині 5 ст. 15 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, згідно якого у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої ст. 378 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст. 378 ЦПК, ст. 8 Закону № 606-XIV, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Так із матеріалів справи вбачається, що заявник просить здійснити заміну саме стягувача за правом грошової вимоги до ОСОБА_1

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-ХІV (чинного на момент винесення судового рішення та видачу виконавчого листа) та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404 VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач та боржник.

Тобто, заміна сторони виконавчого провадження можлива лише після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом і визначальним при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження є перевірка судом наявності відкритого виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 10, ст. 61 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, саме заявник має довести той факт, що він є правонаступником кредитора та що за вимогами кредитора до боржників відкрито виконавче провадження, зазначити номер цього виконавчого провадження та орган, в якому воно перебуває.

Вивчивши матеріали справи судом було встановлено, що на підставі рішення суду від 17.10.2013 року, Золотоніським міськрайонним судом було видано 28.11.2013 року виконавчого листа №695/2974/2013-ц, на підставі заяви ПАТ «Дельта Банк» поданої до суду 27.11.2013 року.

Як вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.01.2016 року, заступником начальника відділу, ОСОБА_2, при примусовому виконанні виконавчого листа №695/2974/2013-ц від 28.11.2013 року було встановлено повне фактичне виконання вказаного виконавчого листа, а тому останній був повернутий до суду як виконаний.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV, який був чинний на час проведення виконавчих дій, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону №606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином у судовому засіданні встапновлено, що рішення суду від 17.10.2013 року про стягнення із ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «Дельта Банк» у сумі 4240,0 грн., було виконано, із боржника по справі сума коштів була стягнута, а виконавче провадження закінчено.

Суд зважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази оскарження вказаної вище постанови про закінчення виконавчого провадження та її скасування.

Окрім того із матеріалів справи вбачається, що Договір відступлення права вимоги №2/К, за яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, в тому числі і договору ОСОБА_1 був укладений 19.12.2016 року, тобто майже через рік після фактичного виконання вказаного рішення суду про стягнення заборгованості по кредитному договору № 002-23040-251107 від 25.11.2007 р.

Відповідно до частини 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Окрім вказаного суд враховує, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 17.10.2013 року із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто 4240,0 грн., а також витрати по оплаті судового збору у розмірі 229,40 грн.

В той же час в додатку №1 до договору №2/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 19.12.2016 року сума заборгованості ОСОБА_1, право вимоги якої передано новому кредиторові, зазначена 3730,23 грн., що не відповідає рішенню суду. Заявником же жодних відомостей про виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 суми боргу саме в розмірі 3730,23 грн. не зазначено, жодних доказів наявності суми заборгованості саме у вказаному розмірі не надано.

За таких обставин вимоги заявника про заміну сторони стягувача по вказаній справі є безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись ст. 378 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Середа Л.В.