Cправа №303/2759/17
ряд. стат. звіту - 26
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28 листопада 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 50000 гривень. Крім цього просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що письмовим зобовязанням підтверджується, що відповідач ОСОБА_2, зобовязався повернути позивачу борг у розмірі 50000 гривень, що підтверджується розпискою від 07 липня 2013 року, на вимогу позивача. Так, між сторонами спору у передбачений законом спосіб та формі досягнуто згоди, щодо укладення договору позики. Однак, станом на день звернення до суду, відповідач борг не повернув та від врегулювання питання в позасудовому порядку ухиляється. Наведені обставини зумовили необхідність звернутися за захистом прав та охоронюваних законом інтересів позивача до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задоволити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача та його представника, які не заперечували проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 заборгував ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 50 000 гривень за товар кукурудзу консервовану в банках (по ціні 5 гривень 60 копійок за банку) та зобовязався повернути гроші на першу вимогу (а.с.28).

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

-2-

Відповідно до статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина 1 стаття 626 Цивільно кодексу України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України.

Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Вказана правова позиція викладена в Постанові ВСУ №6-63цс13 від 18.09.2013 року, яка є обов'язковою для всіх судів України (ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем ОСОБА_2, а останній належним чином не виконав умови договору та не повернув суми боргу, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення.

Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169 ч.4, 209, 213, 214, 215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 631, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд,-

-3-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 суму боргу у розмірі 50 000 (пятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 - 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через суд першої інстанції, який виніс оскаржуване судове рішення.

Головуючий М.М.Пак