Справа № 175/1364/16-ц
Провадження № 2/175/547/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа :ОСОБА_3 про захист цивільних прав шляхом зобов»язання зареєструвати право власності ,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист цивільних прав шляхом зобовязання зареєструвати право власності, в якому вона просила зобовязати ОСОБА_2 зареєструвати право власності на нерухоме майно, реєстраційний номер: 11954006, тип майна: Цех з розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв, адреса нерухомого майна: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Шосейна, буд. 164-А; судові витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що 22 жовтня 2007 року та 21 березня 2008 року між нею, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були укладені Попередні договори, за якими нею та ОСОБА_3 були передані грошові кошти ОСОБА_4 на загальну суму 202 000 грн. Зобовязання за цими договорами ОСОБА_4 не виконані, передані грошові кошти за договорами не були повернуті. 25 липня 2010 року ОСОБА_4 помер. 22 жовтня 2010 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про висунення вимог кредитора до спадкоємців ОСОБА_4 сплатити заборгованість за Попередніми договорами. 24 жовтня 2010 року ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини, відповідно до змісту якої інші спадкоємці ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини. Тобто, єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 є відповідачка. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 користь грошові кошти на загальну суму 243 388,70 грн., з яких 121 754,35 грн. на її користь, а 121 634,25 грн. на користь ОСОБА_3 При примусовому виконанні рішення зясувалося, що у ОСОБА_2 відсутні доходи (окрім пенсії) та майно, за рахунок яких можливе реальне виконання рішення суду. В той же час, ОСОБА_2 не здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю ОСОБА_4 та було отримане у спадщину. Зокрема, у власності ОСОБА_4 перебувало нерухоме майно Цех з розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Підгородне, вул. Шосейна, буд. 164-А та яке досі зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 11954006 за ОСОБА_4 У звязку з нереєстрацією ОСОБА_2 нерухомого майна, яке було нею отримано у спадщину, вона, ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати свої права на задоволення вимог кредитора спадкодавця та на примусове виконання рішення суду від 27 травня 2013 року, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_7 у судове засідання не зявились, про поважність причини неявки до суду не повідомили.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 з однієї сторони і ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з іншої був укладений Попередній договір купівлі-продажу квартири № 48 по пр. Газети «Правда» в буд. 119 в м. Дніпропетровську, за яким ОСОБА_4 отримав аванс у розмірі 101 000 грн. (кошти передані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах) та сторони дійшли згоди в строк до 01 лютого 2008 року укласти договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна (а.с.9). Проте у визначений строк такого договору укладено не було.

21 березня 2008 року між тими ж сторонами укладені попередні договори купівлі-продажу квартири № 48 по пр. Газети «Правда» в буд. 119 в м. Дніпропетровську та гаражу № 53 по пр. Газети «Правда», 119-а в м. Дніпропетровську (а.с.8,10). ОСОБА_4 отримав аванс у розмірі 85 850 грн. та 15 150 грн. відповідно (кошти також передані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах) та сторони дійшли згоди в строк до 01 лютого 2009 року укласти основні договори купівлі-продажу вказаного нерухомого майна. Однак, основних договорів купівлі-продажу сторонами укладено так і не було.

25 липня 2010 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №354725, видане 02 березня 2010 року (а.с.60). Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є його матір ОСОБА_2, яка у встановлений законом строк прийняла спадщину, що підтверджується її заявою про в матеріалах спадкової справи №35/2010 відкритою приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_8 (а.с.57). Також, 22 жовтня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 1281, 1283 ЦК України, звернулися до приватного нотаріуса з заявами про предявлення своїх вимог кредиторів до спадкоємців ОСОБА_4 та просили вжити заходів щодо охорони спадкового майна (а.с.62).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2013 року, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_5, ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Укркредит», ПАТ КБ «Надра» про стягнення сум за попереднім договором, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 101000 грн. авансу, 12625 грн. індексу інфляції, 4474 грн. 44 коп. трьох відсотків річних, 2353 грн. 92 коп. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи, 1180 грн. 99 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 101000 грн. авансу, 12625 грн. індексу інфляції, 4474 грн. 44 коп. трьох відсотків річних, 2353 грн. 92 коп. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи та 1180 грн. 99 коп. судового збору (а.с.13-14). Рішення набрало законної сили, тому виданий 20 червня 2013 року судом виданий виконавчий лист, був предявлений до Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції для примусового виконання.

У виконавчому провадженні №38673415 при примусовому виконанні вищевказаного рішення суду, зясувалося, що у ОСОБА_2 відсутні доходи (окрім пенсії) та майно, за рахунок яких можливе примусове виконання рішення суду, у строк встановлений для самостійного виконання рішень, документального підтвердження повного виконання рішення ОСОБА_2 не надано, тому державним виконавцем звернуто стягнення на доходи (пенсію) боржника (а.с.39).

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст.ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Крім того згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік способів захисту цивільних прав і інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором.

Проте такий спосіб захисту, як захист цивільних прав шляхом зобовязання зареєструвати право власності, з підстав предявлення кредитором вимог до спадкоємця протягом встановленого строку, не відповідає вимогам закону, а саме змісту ст. 1282 ЦК України. Не передбачає такого способу захисту й укладені Попередні договори, які зокрема є предметом розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивачки необґрунтованими, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити за безпідставністю.

Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У звязку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1261, 1282 ЦК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1-3, 8, 10, 11, 15, 27, 57-61, 157, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа :ОСОБА_3 про захист цивільних прав шляхом зобов»язання зареєструвати право власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Озерянська Ж.М.