Справа № 345/4614/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1722/2017
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Бойчук
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Страхової компанії Альфа Страхування про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 4 жовтня 2017 року

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2Д про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивував тим, що 17.11.2015 року близько 13.30 год. в м. Калуші по вул. Б.Хмельницького сталося ДТП за участю двох транспортних засобів, якими керував він та ОСОБА_2

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.12.2015 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яку постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.02.2016 року залишено без змін.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.05.2016 року постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.03.2016 року відносно ОСОБА_1 скасовано та провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає винним у вчиненні ДТП ОСОБА_2, а тому оскільки в результаті ДТП його автомобіль отримав значні пошкодження, то просить стягнути з ОСОБА_2 49 308,97 грн. матеріальної шкоди, 34 000,00 грн. моральної шкоди, 1 252,72 грн. сплаченого судового збору, 2 000,00 грн. за надання правової допомоги та 2 500,00 грн. витрат на проведення експертного авто товарознавчого дослідження.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП, яку спричинив ОСОБА_1 його транспортний засіб також було пошкоджено. Загальна вартість понесених витрат на ремонт автомобіля становить 11 800,00 грн., які й просить стягнути з ОСОБА_1 та судові витрати по справі.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 4 жовтня 2017 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Страхової компанії «Альфа Страхування».

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 49 308,97 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5 000,00 грн. моральної шкоди, 3 252,72 грн. судових витрат та 2 500,00 грн. витрат на проведення експертного авто товарознавчого дослідження, а всього 60 061,69 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Задоволено зустрічний позов.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11 800 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 640,00 грн. судових витрат, а всього 12 440,00 грн.

ОСОБА_2 не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій, зазначає, що рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції застосував неправильно норми матеріального права, які регулюють порядок відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки. Судом не надано належної оцінки тим обставинам, у ОСОБА_2, як і в ОСОБА_1 відсутня вина у дорожньо-транспортній пригоді.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно задоволив позов ОСОБА_1 оскільки, рішеннями судів в справах про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності вбачається відсутність в діях кожного із них вини, як необхідної складової, яка є підставою для відшкодування ними шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Суд першої інстанції безпідставно прийняв рішення про стягнення з ОСОБА_2 непідтвердженої суми матеріальної шкоди в розмірі 49 308, 97 грн., в той час, коли сам позивач-відповідач ОСОБА_1, надав суду висновок експерта про дійсну вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_3 в розмірі 21140, 68 грн. Тільки ця сума може бути розміром шкоди. Однак суд не надав належної оцінки висновку експерта.

Апелянт не погоджується, з тим, що суд першої інстанції безпідставно вказує, що оскільки позовні вимоги предявлені до володіння транспортного засобу, тому й шкоду повинен відшкодувати він, в даному випадку ОСОБА_2 має відшкодувати шкоду ОСОБА_1

Судом не враховано тієї обставини, що за заявою ОСОБА_1 до участі у справі було залучено Страхову компанію «Альфа Страхування», як співвідповідача, з якою ОСОБА_2 уклав договір добровільного страхування.

Апелянт вважає, що матеріальну шкоду слід було стягнути з СК «Альфа Страхування» в користь ОСОБА_1, а не з ОСОБА_2 Безпідставно судом стягнуто з нього і моральну шкоду, з огляду відсутність підстав на задоволення позову в цілому. Вважає, що розмір моральної шкоди взагалі необґрунтований.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні як первісного позову так і зустрічного позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 17.11.2015 року близько 13.30 год. в м. Калуші по вул. Б.Хмельницького сталася ДТП за участю двох транспортних засобів, якими керував ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Факт вчинення дорожньотранспортної пригоди, яка сталася 17.11.2015 року, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та схемою, а подію та їх участь у дорожньотранспортній пригоді сторони не заперечували.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.12.2015 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яку постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.02.2016 року залишено без змін. Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.05.2016 року постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.03.2016 року відносно ОСОБА_1 скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні встановлено, що згідно ремонтної калькуляції (а.с. 28-32), вартість ремонту автомобіля становить 49 308,97 грн.

Як вбачається із рахунку фактури № СТО-000093 від 30.12.2015 року (а.с. 64) вартість товару на ремонт автомобіля ОСОБА_2 становить 11 800,00 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України зазначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Суд першої інстанції обгрунтовано в оскаржуваному рішенні зазначив, що в правовідносинах щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки під час ДТП, цивільна відповідальність покладається на заподіювача шкоди незалежно від вини, тобто діє презумпція вини особи, яка завдала шкоду.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання.

Деліктне зобовязання виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають з обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обовязкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд правильно констатував, що завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобовязання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обовязком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку позовні вимоги предявлені до володільця транспортного засобу, тому й шкоду повинен відшкодовувати саме володілець автотранспорту.

Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, тому володілець транспортного засобу, як заподіювач шкоди, зобовязаний відшкодувати її незалежно від своєї вини,

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 49 308,97 грн. матеріальної шкоди слід задовольнити, як і 3252,72 грн. понесених судових витрат та 2 500,00 грн. витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Також судом обгрунтовано задоволено і зустрічний позов ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 11 800,00 грн. матеріальної шкоди, тому рішення в цій частині відповідає нормам, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апелянта про те, що до спірних правовідносин слід застосувати іншу норму права, є безпідставними.

Вирішуючи питання стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначив, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 перебував у стані емоційного пригнічення і дискомфорту, різко погіршився стан його здоровя та постійне нервове напруження позбавило його нормальної роботи і відпочинку.

Однак, на думку колегії суддів до такого висновку суд першої інстанції прийшов передчасно, без дослідження обставин справи та з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини.

ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанцій не надав жодних довідок про погіршення стану його здоровя чи перебування у пригніченому стані, як і не довів обставин позбавлення його через нервове потрясіння нормальної роботи та відпочинку. Доказів цього також не здобуто судами.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що у задоволені даної позовної вимоги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати. В решту рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги в не скасованій частині судового рішення не містять законних підстав, які б вказували на необхідність його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 4 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_5

ОСОБА_6