Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2055/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

22.11.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 5000 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до повноліття одного з дітей.

В обґрунтування позову зазначала, що з 02.06.2001 року із ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 292, та на даний час шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4, 09.06.2003 р. н., та доньку ОСОБА_4, 14.08.2011 р. н., які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні, в той час, як відповідач з січня 2016 року коштів на утримання дітей не надає та участі у вихованні дітей не приймає, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дітей, яким повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, та який не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Син ОСОБА_4 навчається у 8-му класі та з наступного року планує вступити до технікуму, що тягне за собою значне збільшення розміру витрат на утримання останнього, в свою чергу, донька ОСОБА_4 відвідує дошкільний навчальний заклад, у звязку з чим є необхідним вносити плату щомісячно за харчування, за відвідування донькою платних гуртків з англійської мови та хореографії та у 2017 році донька має бути зарахована до першого класу школи, що також тягне за собою значні матеріальні витрати, які вона (позивач) не може забезпечити самостійно, у звязку з чим відповідач, який є здоровою, працездатною особою, працює неофіційно та приховує свої дійсні доходи, на підставі чого зможе оплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій формі в розмірі 5 000 грн. щомісячно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН 285701383, аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 2500 грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону, починаючи з 27 квітня 2017 року і до досягнення старшою дитиною сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, повноліття, тобто до 09 червня 2021 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачем з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права ставиться питання про зміну судового рішення в частині визначеного розміру аліментів, стягнувши з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1800 грн. щомісячно. Зазначено, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Судом не було взято до уваги ту обставину, що він має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки працює за наймом та виконує будівельні роботи, його дохід різниться в залежності від періоду виконання робіт, в зимовий період може взагалі не мати жодного доходу. Суд прийняв рішення однобічно, ставши на бік позивача, не врахувавши його майновий стан, не врахувавши ЗУ «Про виконавче провадження» щодо розміру відрахувань із заробітної плати, який не повинен перевищувати 50%, сплачуючи аліменти в розмірі 2500 грн. він не матиме коштів для власних життєвих потреб. Суд не врахував ту обставину, що позивач працює і отримує заробітну плату в сумі 7000 грн., що також має бути враховано при визначенні розміру аліментів.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника ОСОБА_6В, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_7, яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом встановлено, що 02 червня 2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ОЛ № 015760 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають двох дітей неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 091830, виданим Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції 23 червня 2003 року актовий запис №1005 (а.с.4), та малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 117847, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 27 серпня 2011 року, актовий запис № 1517 (а.с.5).

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 11.04.2017 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 А, разом з нею зареєстровані діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.6-8).

Задовольняючи позов частково суд зазначав, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо дітей, приймаючи також до уваги, що діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні, поряд з цим позивач в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України не довела суду шляхом подання належних доказів, достовірних відомостей про розмір доходів відповідача, а так само про можливість відповідачем сплачувати аліменти на її (позивача) користь на утримання дітей саме в розмірі 5000 грн. щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2017 по 30 квітня становить 1355 грн., з 01 травня по 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня 1492 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум з 01 січня 2017 по 30 квітня становить 1689 грн., з 01 травня по 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня 1860 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, поміж тим розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 9 Закону індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що діти, які потребують матеріальної допомоги, проживають з матірю та перебувають на її утриманні, відповідач, як батько дітей, також зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття і таке утримання може бути визначене в твердій грошовій сумі, яке обрано позивачем.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд врахував:відсутність у платника аліментів на утриманні непрацездатних осіб, інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, інших аліментних зобовязань, приймаючи також до уваги матеріальний та сімейний стан відповідача, а також інші обставини, визначені ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, враховуючи також, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, не має стабільних офіційних заробітків, однак працює за окремими усними угодами, виконуючи будівельні роботи, та отримуючи за виконану роботу грошову винагороду, крім того, також враховується, що позивач офіційно працевлаштована, має постійний щомісячний дохід, а відсутність офіційного, постійного працевлаштування відповідача є для останнього тимчасовим періодом. З урахуванням вказаних обставин, суд вважав що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону, починаючи з 27 квітня 2017 року і до досягнення старшою дитиною сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, повноліття, тобто до 09 червня 2021 року.

Судом першої інстанції, повно і всебічно зясовано обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, надані сторонами докази, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Вирішуючи справу, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 5760, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213215 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з цими висновками щодо їх оцінки.

На підставі ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: