Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/426/17
Провадження № 2/670/261/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

за участю секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за основним боргом та завданої моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 і просила, зменшивши позовні вимоги, стягнути із відповідача на її користь 5000 гривень в повернення сплачених за договором грошових коштів, 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 06.05.2016 року вона уклала з ОСОБА_3 усний договір купівлі-продажу корови за ціною 12000 гривень, за умовами якого ОСОБА_1 купує здорову дійну корову, та в подальшому здатною до літиння. Проте корова виявилася непродуктивною, молока в достатній кількості не було, незважаючи на неодноразові спроби штучного її осіменіння до запліднення вона виявилась неспроможна, внаслідок чого позивач була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору. У зв'язку з цим у вересні 2016 року сторони домовились про розірвання договору, після чого позивач повернула відповідачу корову, однак отриманих коштів у сумі 12000 гривень ОСОБА_3 їй не віддала. Натомість у кінці 2016 року відповідач написала розписку про те, що до травня 2017 року поверне лише 7000 гривень, оскільки позивач з квітня по вересень 2016 року користувалась коровою, тому ОСОБА_1 змушена звертатись за захистом своїх прав до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, водночас зменшили позовні вимоги, вказавши, що протягом судового розгляду справи ОСОБА_3 повернула 7000 гривень в розрахунок основної заборгованості, тому залишок боргу становить 5000 гривень.

Зокрема, позивач в підтримання позову пояснила, що 18.04.2016 року купила за 12 тисяч гривень корову у ОСОБА_3, яка за словами останньої була тільна, та давала 10 літрів молока. Але через кілька тижнів корова прийшла в охоту, яка повторялась приблизно через кожні 20 днів, і незважаючи на парування із плідником та штучне осіменіння, вона не запліднювалась, та почала давати набагато менше молока. Тварину обстежив ветеринарний лікар, призначив лікування, але результату це не дало, і врешті ветлікар заявив, що вона неповноцінна. 16.09.2016 року ОСОБА_1 зателефонувала до ОСОБА_3 та повідомила, що бажає повернути їй корову назад, проти чого відповідач не заперечувала, але пояснила, що за відсутності коштів гроші віддасть пізніше. Позивач з чоловіком пригнали корову додому до ОСОБА_3, залишили її, та погодились почекати гроші до Нового року. Після того вони ще кілька разів телефонували до відповідача, приїжджали до неї, однак ОСОБА_3 гроші не повертала, а згодом написала розписку, що до травня 2017 року поверне за корову лише 7 тисяч гривень, бо за п'ять місяців ОСОБА_1 мала з неї дохід.

Представник позивача ОСОБА_2 зазначала у суді, що внаслідок придбання корови не тієї якості, як запевняла продавець ОСОБА_3, позивач перенесла душевні переживання, що вплинуло на її стан здоров'я, спричинило нервозний стан та суперечки у сім`ї. Тому є всі підстави для стягнення на її користь моральної шкоди у сумі 5000 гривень.

Відповідач ОСОБА_3, повернувши позивачу у добровільному порядку протягом розгляду справи у суді 7000 гривень як основної заборгованості за корову, зменшені позовні вимоги не визнала зовсім, просила відмовити.

Надала на позов письмові заперечення, у яких вказувала, що позов визнає частково, погоджуючись повернути лише 7000 гривень, як зазначено у розписці, оскільки корова п'ять місяців була у користуванні ОСОБА_1

Підтвердила, що дійсно 18.04.2016 року продала ОСОБА_1 за 12000 гривень чотирирічну корову. На той час корова вже мала двоє телят, і давала до 12 літрів молока. При передачі корови відповідач повідомила позивачу, що корова вже «відлітила», але ствердити, що вона тільна неможливо, бо ще не пройшов 21 день. Однак через п'ять місяців ОСОБА_1 сказала, що прижене корову назад, бо вона неспроможна до запліднення, після чого разом із чоловіком пригнала тварину до неї на подвір'я і залишила. Оскільки ОСОБА_3 отримувати назад корову не розраховувала, то віддавати 12000 гривень відмовилась, але пізніше вони дійшли згоди про повернення 7000 гривень, та відповідач написала розписку. У травні 2017 року вона принесла позивачу гроші, але ОСОБА_1 їх не взяла, вимагаючи 12000 гривень. ОСОБА_3 вважає, що винна лише 7000 гривень, оскільки ОСОБА_1 утримувала корову п'ять місяців, здавала молоко, за що отримувала по 1000 гривень щомісячно. Крім того, відповідач вказувала, що позивач пригнала назад до неї корову худу, хвору, із запаленням, а потім ОСОБА_3 передала її на утримання своєму рідному брату.

Заслухавши позивача, його представника, відповідача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Встановлено, що 18.04.2016 року за усним договором купівлі-продажу ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 корову. При цьому продавець запевнила покупця, що продається повноцінна корова, спроможна до запліднення і тільна. Сторонами була обумовлена ціна корови як тільної в 12000 грн., яку продавець отримала.

Однак, у зв'язку з тим, що корова виявилась нетільною, і в подальшому протягом п'яти місяців запліднити її ні шляхом штучного осіменіння, ні парування із плідником не вдалось, ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_3 з приводу розірвання договору купівлі-продажу, на що остання погодилась.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 повернула ОСОБА_3 корову, проте гроші у сумі 12000 гривень назад не отримала, а пізніше за настійною вимогою позивача відповідач написала письмову розписку, що до травня поверне 7000 тисяч гривень.

23.03.2017 року ОСОБА_4 звернулась до чергової частини Віньковецького відділення Ярмолинецького відділу ГУНП у Хмельницькій області із заявою за обставинами купівлі-продажу корови. У ході перевірки заяви ОСОБА_4, матері позивача ОСОБА_1, працівником поліції були опитані ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які підтвердили факт купівлі-продажу корови. ОСОБА_1 наполягала на тому, що на час продажу корова була не тільна, що є ознакою її хвороби, тому у вересні вона повернула її назад, а гроші у сумі 12000 гривень ОСОБА_3 віддавати відмовилась.

Зазначене підтверджується висновком від 24.03.2017 року, затвердженим начальником Віньковецького відділення Ярмолинецького відділу ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_5, згідно з яким перевірка за заявою ОСОБА_4 припинена у зв'язку з тим, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини.

Згідно зі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторонами по справі був вчинений двосторонній усний правочин - договір купівлі-продажу корови, якій повністю був виконаний сторонами у момент його вчинення, що відповідає ч. 1ст. 206 ЦК України.

Частина 1 ст. 229 ЦК України передбачає визнання недійсним правочину, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу; якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Продаж репродуктивної та тільної корови є істотною умовою договору купівлі-продажу, що була обумовлена сторонами. Помилка щодо цієї обставини є саме помилкою щодо якості корови, котра позбавляє покупця можливості отримати приплід після отелення корови та отримувати від цієї корови молоко певної кількості та якості, а також значно знижує продажну ціну корови.

За положеннями ст. 60, ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно пояснень позивача у суді, при купівлі відповідач запевнила її, що корова вже тільна.

Наведені пояснення підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, який вказав, що продаючи корову ОСОБА_3 завірила його з дружиною, що корова тільна.

На підставі досліджених доказів суд вважає, що позивач ОСОБА_1 довела належними доказами ту обставину, що вона придбала нетільну корову, та до вересня 2016 року осіменити її не вдалось.

В той же час, відповідач ОСОБА_3 не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів про те, що на момент купівлі-продажу корова була тільною або ж здатною до запліднення.

Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеними наявність передбачених ч. 1 ст. 203, ст. ст. 15, 229, 673 ЦК України підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу корови, укладеного між сторонами 18.04.2016 року.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 не ставила питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу корови, оскільки за станом на час подання позову у червні 2017 року договір фактично уже був розірваний, та на відміну від позивача відповідач отримала в натурі своє майно назад, що в суді вона і не оспорювала.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_7 добровільно повернула ОСОБА_1 7000 гривень, з неї на користь позивача належить стягнути ще 5000 гривень, що в сукупності становитиме 12000 гривень, сплачених ОСОБА_1 за вказаним договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 216 ЦК України, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій стороні завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Порушення прав позивача тягнеться тривалий період часу, вимагає ефективного рішення та відшкодування моральної шкоди, що також передбачено ст. 1167 ЦК України.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 гривень підлягають частковому задоволенню у сумі 1000 гривень, з урахуванням тривалості та характеру таких страждань, тяжкості наслідків, що настали для позивача, оскільки вона залишилася без теляти, народження якого очікувала, без молока відповідної якості та кількості, п'ять місяців несла витрати по утриманню та лікуванню корови, меж розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, та враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, належить стягнути з відповідача на користь позивача в повернення судового збору за розгляд справи в суді 224 гривні.

Керуючись ст. 202, ст. 203, ст. 205, ст. 206, ст. 673 ЦК України, ст. 8, ст. 10, ст. 11, ст. 60, ст. 88, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5000 (п'ять) тисяч гривень, сплачених останньою за договором купівлі-продажу корови, 1000 (одна тисяча) гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, та 224 (двісті двадцять чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до Апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Волкова