Справа № 642/6816/16-ц;
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у ск ладі

головуючого судді Проценко Л.Г.

за участю секретаря Канаєвої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить 49/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння №37 по вул. Чернігівській у м. Харкові після смерті матері ОСОБА_3 Співвласником домоволодіння є відповідач ОСОБА_2, якому належить 51/100 частина домоволодіння. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку №37 по вул. Чернігівській у м. Харкові на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2, а також визначити ідеальні частки права власності на земельну ділянку, припинивши спільну сумісну власність співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, змінити форму власності зі спільної сумісної на спільну часткову і вважати, що співвласникам спільної часткової власності в домоволодінні №37 по вул. Чернігівській у м. Харкові буде належати ОСОБА_1 - 49/100 часток земельної ділянки, ОСОБА_2 - 51/100 частка земельної ділянки.

В подальшому позов уточнено, позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину земельної ділянки за вказаною адресою після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 12 січня 2016 р., а за відповідачем - право власності на ? частину зазначеної земельної ділянки.

Позивачка просила розглядати позов у її відсутність.

Відповідач уточнений позов позов визнав у повному обсязі, просив його завдовольнити та розглядати справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1,2 ст.355, ч.1 ст.356, ч.1 ст.357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно ч.1, 2 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ч. 3,4,5 ст.89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст. ст.1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

З аналізу норм ЗК та ЦК з цього приводу, можна зробити висновок, що земельні ділянки та житлові будинки, що на них розташовані, належать до нерухомого майна та незважаючи на їх фізичну та географічну єдність, в юридичному розумінні це окремі об′єкти, кожен з яких має власний правовий режим, який характеризується певними особливостями.

У ОСОБА_4 та ОСОБА_3 09.10.1949 р. народилася ОСОБА_5, про що вчинено відповідний запис за №1904. (а.с.11)

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 19.11.1977 р. уклали шлюб, про що вчинено відповідний запис за №674. Прізвища після укладення шлюбу: ОСОБА_6 та ОСОБА_6. (а.с.12)

У ОСОБА_6 та ОСОБА_1 05.09.1978 р. народився ОСОБА_2, про що вчинено відповідний запис за №11329. (а.с.22)

Згідно державних актів на право власності на земельну ділянку від 09 жовтня 2007 р. ЯД № 047046 та ЯД №047047, виданих Харківським міським управлінням земельних ресурсів земельна ділянка площею 0,0590 га, кадастровий номер -:06:009:0001, цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Харків, вул.Чернігівська, 37 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності (а.с.19-22).

ОСОБА_3 30.09.2010р. склала заповіт посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 в р.№686 за яким все своє майно де б воно не було чи з чого б не складалося і все те, на що вона за законом матиме право на день її смерті заповідала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34)

ОСОБА_3 померла 12 січня 2016 р. у віці 88 років, про що зроблено відповідний запис за №702 ( а.с.8).

Згідно відповіді 2-ї ХДНК від 01.12.2016р. після ОСОБА_3, померлої 12.01.2016 р. спадкова справа 2-ю ХДНК не заводилась, заяви про прийняття або про відмову від спадщини не подавались. Згідно інформативної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) ПН ХМНО ОСОБА_7, 30.03.2016 р. була заведена спадкова справа 1/2016 (а.с.49).

За відповіддю приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_7 від 12.12.2016р. після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкала у м.Харкові по вул. Чернігівській, буд. 37 та померла 12 січня 2016 року за заявою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає в АДРЕСА_1 про прийняття спадщини за заповітом від 30.09.2010 р. була відкрита спадкова справа 1/2016 від 30.03.2016 р. Також 30.03.2016 р. за заявою про відмову від спадщини згідно ст.1241 ЦК України звернулася непрацездатна донька спадкодавці (пенсіонер за віком) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. В подальшому 11.07.2016р. в порядку ч.5 ст.1269 ЦК України щодо майна померлої 12.01.2016р. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 звернулися ОСОБА_2 про відкликання заяви про прийняття спадщини посвідченої 30.03.2016 р., а також ОСОБА_1 - про відкликання заяви посвідченої 30.03.2016 р. - про відмову від прийняття спадщини. Зміст ст. 1269, 1279 ЦК України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 роз′яснено. 13.07.2016 р. було посвідчено заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно яке належало померлій 12.01.2016 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме 49/100 часток у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Чернігівській, буд. 37 у м. Харкові. Інших спадкоємців передбачених законодавством, а також ст.1261,1265 ЦК України у спадкодавці не має. ОСОБА_8 від права спадкування по заповіту 30.09.2010 р. за реєстр. № 686 відмовився. 13.07.2016 р. згідно ст.1261 ЦК України видано свідоцтво про право на спадщину за законом (р.№250) після померлої 12.01.2016 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на ім′я її доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. спадщина складається з 49/100 часток у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Чернігівська, буд. 37 (а.с.43).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.07.2016 р. після ОСОБА_3, 08.03.1927р.н., яка померла 12.01.2016 р., ПН ХМНО ОСОБА_7, 30.03.2016р. було заведено спадкову справу 1/2016 та видано свідоцтво про право на спадщину реєстр.№ 250 спадкоємцю першої черги ОСОБА_1 на 49/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою : м. Харків, вул.Чернігівська, буд. 37 (а.с.47).

Як вбачається з листа приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_7 від 18.07.2016 р. на ім′я ОСОБА_1 оформлення спадкових прав після ОСОБА_3, яка померла 12.01.2016 р. на належну їй частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0590 га, кадастровий номер - :06:009:0001, цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Харків, вул. Чернігівська, 37 не є можливим, оскільки згідно право встановлювального документа на земельну ділянку зазначеній спадкодавці належало право спільної сумісної власності на земельну ділянку без визначення арифметичної частки, а ст.87 Земельного кодексу України містить вичерпний перелік підстав виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку (а.с.5).

Тобто до складу спадкового майна належить частина земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №047046 площею 0,0590 га за адресою: м. Харків, вул. Чернігівська, 37, вартістю 123 900 грн. (а.с. 6,18,19) яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і їх долі відповідно до вказаного вище законодавства є рівними, тобто доля спадкової земельної ділянки після смерті ОСОБА_3 складає ? частини.

Оскільки спадкоємець ОСОБА_2 відмовився від права спадкування, а ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті її матері ОСОБА_3, за спадкоємницею повинно бути визнане право власності на вказане спадкове майно, тобто на ? частину земельної ділянки. З огляду на викладене за ОСОБА_2 слід визнати право власності на ? частину земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Чернігівська, 37.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 619 грн. 50 коп. судових витрат, понесених позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 212-215, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 355-357,368,370,372,1117,1218, 1225,1226 ЦК України, ст.89 Земельного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частини земельної ділянки площею 0,0590 га (кадастровий номер :06:009:0001) за адресою вул.Чернігівська,37 у м.Харкові після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 12 січня 2016р.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,0590 га (кадастровий номер :06:009:0001) за адресою вул.Чернігівська,37 у м.Харкові.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 619 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.Г. Проценко