Справа № 752/3364/17
Провадження №: 2/752/2949/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

16.02.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів до ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що з 22.05.1998 року і по 01.04.2008 року вона перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від якого народилося двоє дітей - ІНФОРМАЦІЯ_2 року дочка ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року син ОСОБА_4. Після розірвання їх шлюбу діти проживають разом із нею та перебувають на її ж утриманні. 27.02.2009 року судом було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі, що складає 40 % від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину і до повноліття дочки ОСОБА_3, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 року в розмірі 20 % від усіх видів заробітку ОСОБА_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Діти перебувають на диспансерних обліках у зв'язку зі встановленням діагнозів; дочці - бронхіальна астма, міопія, ВСД, ДЖВП; сину - бронхіальна астма, екзема ДЖВП, вторинна кардіопатія. Син навчається в Технічному ліцеї НТТУ «КПІ» у 8 класі, а дочка на першому курсі Київського національного університету імені Тараса Шевченка на філологічному факультеті денної форми навчання, отримує стипендію, обоє дітей потребують матеріальної допомоги. Вона працює в державній установі «Інститут економіки та прогнозування НАН України» на посаді наукового співробітника, отримує незначний дохід, а відповідач є працездатним, неодружений, інших дітей не має, забезпечений житлом, офіційно працює в двох державних установах. З липня 2016 року матеріальний стан відповідача покращився, оскільки останній змінив місця роботи та отримує від неї грошові кошти на виконання рішення суду, а тому має можливість сплачувати їй аліменти у більшому розмірі, а саме у розмірі 50 % від усіх видів його доходу на утримання їх спільних неповнолітніх дітей.

Просила, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 50 % від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня подання позову і до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що утримання дітей потребує значних матеріальних затрат, оскільки діти за станом здоров'я потребують повноцінного харчування, належного оздоровлення, а також індивідуальних додаткових занять з репетиторами української та англійських мов. Також послалася на те, що отримання дітьми додаткових індивідуальних занять з репетиторами підтверджується успішними результатами їх навчання та участі в олімпіадах. Вартість індивідуальних занять дітей з репетиторами може підтвердити робочими зошитами дітей та своїми записами про оплату занять. Вказала, що за проведеними нею підрахунками на утримання дітей щомісячно витрачає 7 000, 00 грн. - 8 000, 00 грн. на кожну дитину.

Відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру сплачуваних ним аліментів на утримання їх спільних дітей до 50 % з усіх видів його заробітку на строк до ІНФОРМАЦІЯ_4 року не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що призначені йому виплати аліментів на двох дітей у розмірі 40 % від заробітку є досить високими і визначалися з урахуванням того, що діти перебувають на обліку і хворіють. Виплачуваний ним розмір аліментів у грошовому вираженні складає приблизно 6 622, 23 грн. щомісячно, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того, він щорічно сплачує позивачу додаткові витрати на дітей за додатковими позовами ОСОБА_1 вважає, що розмір аліментів, які він сплачує на утримання дітей є достатнім для покриття 1/2 частки витрат матері дітей на їх утримання, лікування та навчання. Стверджував також, що він має обов'язок і належно його виконує щодо наданні допомоги своїй матері, яка мешкає в сільській місцевості та сплачує борг за квартиру та самостійно сплачує квартирну плату і комунальні послуги, що також потребує матеріальних затрат.

Заслухавши сторони у справі, дослідивши надані суду докази на підтвердження зазначених позивачем підстав для позову і заперечень відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на період з 14.02. по ІНФОРМАЦІЯ_4 року не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей - ОСОБА_7, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_6, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 69, 70, 42).

Діти сторін у справі зареєстровані та проживають разом із матір'ю ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_1 (а.с.7).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27.02.2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти в розмірі 40 % від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, на утримання їх спільних дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття ОСОБА_8 тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 року в розмірі 20 % від усіх видів заробітку ОСОБА_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 і до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 8-9).

Сторони у судовому засіданні визнали, що в середньому на утримання дітей відповідач сплачує на користь позивачки аліменти в розмірі 6 500, 00 грн.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 використовувала своє право на стягнення ОСОБА_2 додаткових витрат на утримання дітей у примусовому порядку.

Статтями 155, 180, 181, 182, 183, 192 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

За результатами судового розгляду позовних вимог ОСОБА_1 судом не встановлено зміни матеріального або сімейного стану сторін, а також їх здоров'я, не встановлено змін і тих обставин, які були враховані судом при визначенні розміру аліментів на утримання їх дітей у розмірі 40 % від усіх видів заробітку ОСОБА_2, який сплачував відповідач з моменту ухвалення судом такого рішення і включно по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Зазначені позивачем підстави для позову щодо необхідних обов'язкових витрат на оплату додаткових занять дітей з фахівцями індивідуально, що складають значну частину її витрат щомісячно не визнані відповідачем та не підтверджені суду належними та допустимими доказами, а тому такі витрати позивача не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім того, звертаючись до суду з позовом, позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей з 40 % до 50 % від усіх видів доходу відповідача ОСОБА_2 у період часу з моменту її звернення з таким позовом до суду, а саме з 14.02.2017 року і по ІНФОРМАЦІЯ_4 року включно.

Як видно зі змісту рекомендацій Пленуму Верховного суду України, що викладені в пункті 23 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Наразі, заявлений 14.02.2017 року ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позов про збільшення розміру аліментів на період часу з 14.02.2017 року і по ІНФОРМАЦІЯ_4 року включно не знайшов свого вирішення до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей з 40% до 50% від усіх видів доходу відповідача ОСОБА_2 у період часу з моменту її звернення з таким позовом до суду, а саме з 14.02.2017 року і по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, задоволенню не підлягають.

За правилами ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 208, 213 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.