печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого : судді Соколова О.М.,

при секретарі: Мудренко О.О.

за участі:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Поета К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" про стягнення заборгованості. У своєму позові ОСОБА_3 просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" заборгованість за трудовою угодою № 62 від 05 травня 2016 року в розмірі 23072 грн. 50 коп., з яких: 18720 грн. 00 коп. основного боргу; 3590 грн. 50 коп. інфляційних втрат; 762 грн. 00 коп. 3 % річних, а також витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що згідно умов вищевказаних трудових угод укладених з Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту", ним було виконано проектні роботи. Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" виконанні роботи прийняло, проте передбачену договорами оплату за їх виконання не здійснило. За наведених обставин ОСОБА_3 вважає, що його право на отримання винагороди за працю порушено та просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб.

В судовому засіданні представник позивача позов з викладених у ньому підстав підтримав просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 05 травня 2016 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" було укладено трудову угоду № 62 (а.с. 13-15). За умовами цієї угоди ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання виконати індивідуально визначену роботу - проектні роботи по об'єкту "Поточний ремонт автодорожнього шляхопроводу км 26 ПК9 лінії Дубове-Красноармійськ." В свою чергу Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" було взяте на себе зобов'язання виплатити ОСОБА_3 винагороду у розмірі 18720 грн. 00 коп. протягом 15 днів з дня після підписання акту прийому передачі.

ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за вищевказаним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується зведеним кошторисом виконаних робіт (а.с. 16) та актом прийому передачі виконаних робіт (а.с. 17), разом з цим передбачену договором винагороду, на момент розгляду справи у суді, не отримав.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ч.1 ст. 854 ЦК України - якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Факт передачі ОСОБА_3 Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" виконаної роботи за вищевказаною трудовою угодою та прийняття її останнім підтверджується актом виконаних робіт (а.с. 17).

Зі змісту ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За наведених обставин суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3, в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" невиплаченої винагороди за трудовою угодою № 62 від 05 травня 2016 року в загальній сумі 18720 грн. 00 коп.

Пунктом 6.1. трудової угоди № 62 від 05 травня 2016 року передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за угодою сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Трудові угоди № 62 від 05 травня 2016 року за своїм змістом, та з урахуванням положень ст. 837 ЦК України є складним зобов'язанням, що складається з двох зобов'язань: правовідношення, в якому виконавець повинен виконати роботу, а замовник має право вимагати виконання цього обов'язку та правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити виконану роботу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Зі змісту ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 510 ЦК України грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій, відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора, зокрема, і трудова угода від 05 травня 2016 року, в яких установлена винагорода у розмірі ціни робіт.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно пп. 4.2 п. 4 трудової угоди № 62 від 05 травня 2016 року, термін оплати виконаної роботи/наданих послуг, визначено сторонами, напротязі 15 календарних днів після підписання Акту прийому-передачі виконаних/робіт наданих послуг (а.с. 17).

Акт прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг за трудовою угодою № 62 від 05 травня 2016 року підписано сторонами 08 червня 2016 року, разом з цим на момент розгляду справи у суді Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" виплату винагороди за вказаним договором ОСОБА_3 не здійснено.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В позовній заяві містяться розрахунки 3 % річних та індексу інфляції (а.с. 6-8) згідно яких, за трудовою угодою № 62 від 05 травня 2016 року загальна сума 3% річних складає 762 грн. 00 коп., загальна сума інфляційних втрат складає 3590 грн. 50 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження факту оплати позивачу винагороди за виконані робити, відповідачем суду не надані.

Не надано відповідачем суду і доказів, які б підтверджували факт визнання угод недійсними.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо оплати виконаної роботи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача, згідно із ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. 00 коп., у відшкодування витрат з оплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. .24, 533-535, 625, 610, 612, 837, 854 ЦК України, 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту"про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" () на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму основного боргу, що складає 18720 (вісімнадцять тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" () на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 3590 (три тисячі п'ятсот дев'яносто) грн. 50 коп. інфляційних втрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту" () на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 762 (сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. 3 % річних.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Дніпропетровського відділення філії "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту"() на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.М.Соколов