25.01.2017 Єдиний унікальний номер 205/8025/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/8025/16-ц
2/205/194/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 178 «Тракторист-2», про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру № 13, розташовану в м. Дніпрі по вулиці Криворізькій, 70, після смерті її батька ОСОБА_2, померлого 08.02.2016р. Позовна заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Позивач звернулась до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак отримала відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Представник відповідача надала суду письмові заперечення, у яких посилаючись на безпідставність заявлених вимог, просила відмовити у задоволенні позову.

Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради надала до суду заяву про відкладення судового засідання з посиланням на її відпустку, проте підстави для задоволення такої заяви відсутні з огляду на те, що відповідач як юридична особа має можливість забезпечити представництво своїх інтересів через іншого представника.

Третя особа явку свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 помер 08.02.2016р., що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 682278 (а.с.16).

Відповідно до довідки № 76 від 12.10.2016р., наданої головою ЖБК № 178, ОСОБА_2 у 1986 році виплатив пайовий внесок за квартиру № 13 у житловому будинку № 70, розташовану у м. Дніпрі, вул. Криворізька.

Відповідно до технічного паспорту вказана квартира складається з: 1 коридору площею 8,3 м2, 2 туалету площею 0,9 м2, 3 ванної площею 2,1 м2, 4 кухні площею 5,8 м2, 5 житлової кімнати площею 10,5 м2, 6 житлової кімнати площею 10,7 м2, 7 житлової кімнати площею 13,2 м2, І балкону площею 0,8 м2, загальною площею 52,3 м2, житловою площею 34,4 м2 (а.с.17-19).

За змістом п.8Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Верховним Судом України у листі «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р.» від 01.02.2014р. роз'яснено, що виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Аналогічна правова позиція зазначена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13.

Оскільки померлий ОСОБА_2повністю виплатив пайовий внесок за вищевказану квартиру у 1986 році, що підтверджується вищевказаною довідкою,суд доходить висновку про те, що він набув право власності на неї.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входитьквартира № 13 у житловому будинку № 70, розташована у м. Дніпро (колишнє Дніпропетровськ), вул. Криворізька.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини

Відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку звернулась його донька, позивач у справі.

Водночас, постановою державного нотаріуса Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 25.08.2016р. позивачувідмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У положеннях п. 3.1 ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для захисту його прав як спадкоємця шляхом визнання права власності на квартиру № 13, розташовану у м. Дніпрі по вул. Криворізькій, 70.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 178 «Тракторист-2», про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (17.02.1966р.н., РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру № 13, розташовану за адресою м. Дніпро, вул. Криворізька, 70, яка складається з: 1 коридору площею 8,3 м2, 2 туалету площею 0,9 м2, 3 ванної площею 2,1 м2, 4 кухні площею 5,8 м2, 5 житлової кімнати площею 10,5 м2, 6 житлової кімнати площею 10,7 м2, 7 житлової кімнати площею 13,2 м2, І балкону площею 0,8 м2, загальною площею 52,3 м2, житловою площею 34,4 м2, після смерті батька ОСОБА_2, померлого 08.02.2016р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5