Справа № 140/2538/17
№ 2/140/10/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2017 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Науменко С.М., при секретарі Буназів К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним, визнання права власності на житловий будинок ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся в суд з позовною заявою про визнання правочину дійсним, визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи тим, що 05 вересня 2017 року ОСОБА_1 куплено у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.

Майно належить відповідачеві на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу від 20.06.2011 року № 1852 зареєстрованого КП «Тульчинське МБТІ» (Витяг про державну реєстрацію прав № 30382308 від 22.06.2011 р.).

Договір купівлі-продажу ними виконаний повністю. Він передав відповідачу кошти в сумі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень, а відповідач, в свою чергу, передав йому майно, ключі від житлового будинку та правовстановлюючі документи на нього.

Між ними існувала домовленість щодо оформлення договору купівлі-продажу будинку нотаріально.

Вони звернулися до нотаріуса з приводу посвідчення угоди, укладеної між ними, нотаріально, але нотаріусом їм було роз'яснено, що посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку окремо від договору купівлі-продажу земельної ділянки, на якій він розташований, чинне цивільне законодавство України не дозволяє.

Відповідно до ч.6 ст. 120 ЗК України, ч.2 ст. 377 ЦК України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на житловий будинок або споруду, є розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

Оскільки ОСОБА_2, не виготовив та не має намірів виготовляти технічну документацію із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку та її державну реєстрацію на своє ім'я і у нього відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташований куплений ним житловий будинок, їхня угода не підлягає нотаріальному посвідченню. Тому він позбавлений можливості володіти та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд.

ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з проханням юридично оформити і зареєструвати за ним земельну ділянку та з вимогою посвідчити угоду укладену між ними нотаріально, але він постійно відстрочує її нотаріальне посвідчення, мотивуючи свої відмови то відсутністю коштів, то браком часу.

А нещодавно ОСОБА_2 заявив, що кошти вже отримав і вважає, що житловий будинок та земельна ділянка 0,57 га вже належить ОСОБА_1 і документи на своє ім'я оформляти не буде.

З вересня 2017 року ОСОБА_1 періодично проживає в будинку, зробив косметичний ремонт, обробив присадибну ділянку біля нього, і відмова відповідача щодо посвідчення угоди нотаріально посіяли у нього сумніви щодо його дійсних намірів продажу будинку.

Відповідно до вимог ст. 220 п. 2 ЦК України правочин по відношенню якого сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У відповідності з пунктами 3,4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню , виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

В зв`язку з цим ОСОБА_1, просить суд визнати визнати правочин дійсним, та визнати за ним право житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні позовну заяву підтримує, просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовну заяву визнає, не заперечує проти її задоволення.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 220 п. 2 ЦК України правочин по відношенню якого сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але є перешкоди для його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони виконали всі умови договору, позовні вимоги визнаються відповідачем, а також підтверджуються копією паспорта ОСОБА_1 (а.с.6), копією розписки (а.с.8), копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.9-11), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.12), копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно БТІ (а.с.13).

На підставі викладеного керуючись ст.ст.218,220,328 Цивільного Кодексу України, ст.ст.208,209,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі- продажу, згідно якого ОСОБА_2 продав ОСОБА_1, житловий будинок «А» загальною площею 49,8 кв. м., в тому числі житловою 22,4 кв. м., з господарськими будівлями, а саме: веранда «а», сарай-прибудова «а1», сарай «Б», літня кухня «В», огорожа «1-2», що розташований в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок «А» загальною площею 49,8 кв. м., в тому числі житловою 22,4 кв. м., з господарськими будівлями, а саме: веранда «а», сарай -прибудова «а1», сарай «Б», літня кухня «В», огорожа «1-2», що розташований в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу:

Оригінал рішення знаходиться в архіві Немирівського районного суду Вінницької області в цивільній справі № 2/140/1068/17.

Рішення набрало законної сили 04 грудня 2017 року.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко