Справа № 352/1643/17
Провадження № 22-ц/779/1792/2017
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Бойчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Грейнпласт-Карпати», третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок ДТП за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнпласт-Карпати» на ухвалу Тисменицького районного суду від 20 жовтня 2017 року

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Грейнпласт-Карпати», третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

27.09.2017 р. позивач подав суду заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на все майно, товари та грошові кошти, які належать ТзОВ «Грейнплат-Карпати» на загальну суму заявленого позову 345113 грн.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 20 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Накладено арешт на майно, товари та грошові кошти, які належать ТзОВ «Грейнпласт-Карпати» в межах заявленого позову на загальну суму 345113 грн.

Ухвалу направлено на виконання Дрогобицькому міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

На дану ухвалу ТзОВ «Грейнпласт-Карпати» подало апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвалу було винесено за відсутності представника товариства, що позбавило можливості відповідача висловити свої заперечення щодо законності винесення даної ухвали.

Апелянт вважає, що вимоги позивача носять безпідставний характер, оскільки спростовуються документами і доказами наявними в матеріалах справи. Накладення арешту на майно, товари та грошові кошти, які належать товариству обмежить його у можливості розпоряджатись власними коштами на тривалий період, що однозначно завдасть шкоди господарській діяльності, оскільки вона безпосередньо повязана з постійним обігом коштів, у звязку з продажем продукції. Тому, забезпечуючи безпідставні вимоги позивача суд, тим самим ставить під загрозу права інших осіб, які співпрацюють з ТзОВ «Грейнпласт-Карпати», а також завдає шкоду господарській діяльності.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст.152 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів до забезпечення позову може зробити неможливим у майбутньому виконання судового рішення. Необхідність забезпечення позовних вимог позивачем обґрунтовано, тому правильним є забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане судом майно та заборона його відчуження.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвалу судом постановлено з дотриманням норм процесуального права і її слід залишити в силі. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,312,313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнпласт-Карпати» відхилити.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 20 жовтня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4