22-ц/775/685/2017(м)
Категорія 43 Головуючий у 1-й інстанції Мельник І.О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.

секретаря Брежнєва Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про зобовязання надати грошову компенсацію на придбання житла, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до ВК Маріупольської міської ради посилаючись на те, що він був зареєстрований та мешкав у ІНФОРМАЦІЯ_1 міста Маріуполя. 17 грудня 2008 року у будинку №2 по вул. Орловській сталася пожежа, в наслідок якої постраждали квартири цього будинку, у тому числі і квартира №6, про що свідчить акт про пожежу від 22 грудня 2008 року. З цього часу ОСОБА_2 неодноразово звертався з приводу отримання житла, як потерпілий після пожежі. Посилаючись на те, що до цього часу він житлом не забезпечений, просив зобовязати відповідача надати грошову компенсацію за втрачене житло в сумі 260 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити заявлені вимоги.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, доводи апеляційної скарги підтримує у повному обсязі.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу за відсутності осіб, що не зявились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що позивач не виконав необхідних умов для забезпечення його житлом, оскільки він належним чином не звернувся до органів місцевого самоврядування стосовно постановлення на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Предявити вимогу про компенсацію вартості житла, позивач може у разі коли після належного виконання необхідних умов для забезпечення останнього житлом такого не відбудеться.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Як встановлено судом ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи по зору, має ордер № 016884 на житлове приміщення (обмінний), виданий на підставі рішення виконавчого комітету Жданівської ради народних депутатів від 15 серпня 1996 року, на право заняття в порядку обміну житлового приміщення за адресою: вул.Орловська, буд.№2, кв.№6, сел.Каменськ, є користувачем зазначеної квартири (а.с. 5, 22-27).

Відповідно до акту СДПЧ-25 про пожежу від 22 грудня 2008 року та додатку до нього від 20 жовтня 2009 року, у багатоквартирному будинку №2 по вул.Орловській сел.Каменськ міста Маріуполя 17 грудня 2008 року сталася пожежа, внаслідок якої були знищено майно у квартирах №№ 1,5,6,7,10,11,13,17,19. Пожежа виникла на горищі над квартирою №7. Причиною пожежі (ймовірна) є порушення правил монтажу електроустановок і електрообладнання (а.с.28-30).

Стаття 36 Закону України «Про пожежну безпеку» (в редакції Закону до 2012 року), на яку посилався позивач на обґрунтування своїх вимог, встановлювала, що підприємства, установи організації та громадяни зобовязані відшкодувати збитки, завдані у звязку з порушенням ними протипожежних вимог, відповідно до чинного законодавства.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що будинок №2 по вул. Орловській у сел. Каменськ, на час пожежі перебував у комунальній власності та знаходився на балансі відповідача, і що саме не забезпечення останнім пожежної безпеки і належного технічного стану житлового будинку стало причиною пожежі.

Так, згідно листа житлово-комунального підприємства «Керуюча компанія «Кальміуська» № 106 від 26 січня 2017 року, житловий буд.№2 по вул.Орловській сел.Каменськ на балансі підприємства не значиться. Дане житлове приміщення знаходиться на балансі КСП «Зірка», у справі про банкрутство якого у 2005 році вирішувалося питання про прийняття у комунальну власність міста обєктів житла, що значаться на його балансі. Зазначене питання на момент пожежі 17 грудня 2008 року вирішено не було. Встановлено, що в наслідок пожежі будинок відновленню не підлягає (а.с.47).

Закон України «Про пожежну безпеку» втратив чинність згідно з Кодексом цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року, яким врегулюванні відносини, повязані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначені повноваження органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.43 ЖК Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Статтею 46 ЖК Української РСР визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою.

Частиною першою ст.46 ЖК Української РСР передбачено надання жилого приміщення поза чергою інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Згідно з ч.2 ст. 46 ЖК Української РСР поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством.

Такий випадок передбачено ст.84 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якої постраждалій внаслідок надзвичайної ситуації особі надаються заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків, що включають, у тому числі забезпечення житлом (п.2 ч.2).

Відповідно до ст.86 Кодексу цивільного захисту України забезпечення житлом постраждалих, житло яких стало непридатним для проживання внаслідок надзвичайної ситуації, здійснюється місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування та субєктами господарювання шляхом:

1) Надання житлових приміщень з фонду житла для тимчасового проживання;

2) Позачергово надання житла, збудованого на замовлення місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та субєктів господарювання;

3) Будівництва житлових будинків для постраждалих;

4) Закупівлі квартир або житлових будинків.

Будівництво або закупівля житлових будинків чи квартир для постраждалих, які проживали в будинках державного або комунального житлового фонду, здійснюється за рахунок державних коштів, виділених на зазначені цілі, з урахуванням площі жилих (нежилих) приміщень та кількості кімнат, якими володів постраждалий.

Закупівля житлових будинків чи квартир для постраждалих може здійснюватися у населеному пункті, де він проживав, або за їх згодою у будь-якому населеному пункті України.

Якщо будівництво або закупівля квартири (житлового будинку) для постраждалих здійснюється місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування, субєктами господарювання, грошова компенсація за зруйновану або пошкоджену квартиру (житловий будинок) не виплачується.

Постраждалі, яким виплачено грошову компенсацію за зруйновану або пошкоджену квартиру (житловий будинок), житлом за рахунок держави не забезпечуються.

Відповідно до ст. 40 ЖК Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення. При цьому, ч.2 цієї статті визначено, що у разі одноразового одержання за їх бажанням від органів держаної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення вони знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Виходячи з аналізу наведених вимог законодавства необхідною підставою, за умови якої потерпіла особа може отримати житло у разі пошкодження попереднього або отримати грошову компенсацію, є взяття цієї особи на відповідний облік, про що неодноразово відповідачем надавались розяснення на звернення ОСОБА_2 (а.с. 35-38, 41-43, 47).

Проте позивач із заявою до органів місцевого самоврядування про взяття його на квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов, звернувся лише у січні 2017 року, вже під час розгляду даної справи.

Рішенням виконкому Маріупольської міської ради рішення №68 від 26 квітня 2017 року, ОСОБА_2 було відмовлено у взятті на квартирний облік для отримання державного житла згідно п.п.1 п.13 Правил обліку громадян у звязку з перевищенням норми житлової площі для постановки на квартирний облік (а.с.56).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22 листопада 2007 року, належить на праві власності домоволодіння №11 по вул.Овражній у сел.Шевченко Володарського району Донецької області (а.с.76).

Таким чином, враховуючи, що позивачем не було дотримано встановлений законодавством порядок, останній на квартирному обліку для отримання державного житла не перебуває, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідача зобовязання надання грошової компенсації на придбання житла.

Доводи ОСОБА_2 щодо незаконності рішення виконкому про відмову у взятті його на квартирний облік з підстав перевищення норм житлової площі, оскільки відповідачем не був перевірений технічний стан спадкового домоволодіння №11 по вул.Овражній у сел.Шевченко на предмет можливості постійного проживання в ньому, правового значення для вирішення даної справи не мають, адже рішення виконкому не є предметом оскарження.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у звязку з чим апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_3 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

ОСОБА_5