ухвала

іменем україни

27 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гримич М.К., Писаної Т.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_4 про відшкодування коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група») про стягнення страхового відшкодування в сумі 18 144 грн 87 коп., трьох процентів річних в сумі 979 грн 82 коп., інфляційного збільшення суми боргу в сумі 13 733 грн 85 коп., а всього - 32 858 грн 54 коп.

В обґрунтування позову зазначає, що 05 вересня 2012 року між ним та ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1306-12-00025.

Згідно з договором було застраховано транспортний засіб марки Hyundai Elantra, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Сторони визначили вартість автомобіля у розмірі 131 000 грн, страховий тариф КАСКО - 4 %, страхова премія - 5 240 грн.

ОСОБА_4 (страхувальник) сплатив страхову премію страховику повністю (підтверджується квитанцією від 21 вересня 2012 року № 125019).

У лютому 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду із зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_4 на їх користь 19 322 грн помилково сплаченого страхового відшкодування, 14 859 грн 35 коп. - інфляційних втрат, 1 052 грн 97 коп. - 3 % річних та судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, заперечення на неї, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 10.8 ч. 2 договору страхування, оскільки розпочав ремонтні роботи без письмової згоди страховика щодо обраної станції технічного обслуговування та вартості відновлювального ремонту, а тому здійснена виплата страхового відшкодування у сумі 193 22 грн 95 коп. на підставі калькуляції від 03 червня 2013 року № КА-3557/1 є достатньою та такою, що здійснена в межах умов підписаного договору між сторонами.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що апеляційним судом не досліджено наявність чи відсутність підстав (довідкових матеріалів) розрахунку ремонтної калькуляції від 03 червня 2013 року № КА-3557/1, є безпідставними та не спростовують висновків апеляційного суду.

Інші доводи касаційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 05 вересня 2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами № 28-1306-12-00025, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1.

24 травня 2013 року на автодорозі Київ-Чоп внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований автомобіль.

27 травня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

03 червня 2013 року страховиком здійснено складання ремонтної калькуляції № КА-3557/1, згідно з якою вартість ремонту оцінена в 19 977 грн 95 коп.

Відповідно до рахунку-фактури від 04 червня 2013 року № ЛА-09311, складеного сертифікованою станцією технічного обслуговування - офіційного дилера марки Hyundai ПАТ «Львів-Авто», вартість ремонту транспортного засобу марки Hyundai Elantra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 31 181 грн 24 коп. в т.ч. ПДВ.

Згідно з висновком № 35/13 експертного автотоварознавчого дослідження за заявою ОСОБА_4 від 21 червня 2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 37 293 грн 86 коп.

08 липня 2013 року ОСОБА_4 розпочато ремонт автомобіля марки Hyundai Elantra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, проведення якого останній, без узгодження з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», доручив станції технічного обслуговування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5, вартість якої склала 36 986 грн.

Цього ж дня, 08 липня 2013 року стаховиком було складено страховий акт № КА-3557, згідно з яким було вирішено провести виплату страхового відшкодування у сумі 19 322 грн 95 коп. на підставі калькуляції від 03 червня 2013 року № КА-3557/1.

14 серпня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснено перерахунок коштів ОСОБА_4 у якості страхового відшкодування за страховим випадком в сумі 19 322,95 грн, що сторонами не заперечується.

Відповідно до ст. 509 ЦК Українизобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (ст. 202 ЦК України).

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК Українипередбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно з ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Пунктом 10.8 ч. 2 договору страхування передбачено, що при настанні страхового випадку страхувальник повинен не розпочинати ремонтно-відновлювальних робіт без письмової згоди страховика щодо обраної СТО та вартості відновлювального ремонту (порушення цього пункту дає страховику право визначити розмір страхового відшкодування на підставі акту автотоварознавчої експертизи або самостійно на підставі довідкових матеріалів, у тому числі з використанням програмного забезпечення Audatex або Eurotax або відмовити у виплаті страхового відшкодування).

Оскільки ОСОБА_4 порушив вимоги п. 10.8 ч. 2 договору страхування та розпочав ремонтні роботи без письмової згоди страховика щодо обраної СТО та вартості відновлювального ремонту, здійснену виплату страхового відшкодування у сумі 19 322,95 грн на підставі калькуляції від 03 червня 2013 року № КА-3557/1, апеляційний суд обґрунтовано вважав достатньою та такою, що здійснена в межах умов підписаного договору між сторонами.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко М.К. Гримич Т.О. Писана