Справа № 336/2794/17
Пр. № 2/336/1672/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

21 вересня 2017 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський районний відділ у м. Запоріжжі управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.10.2005 року, позивачка є власником 3-ї кімнатної квартири АДРЕСА_1. У вересні 2009 року її син ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_2, після чого остання за її згоди була зареєстрована у вищевказаній квартирі. 22.03.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, і позивачка просила відповідачку в добровільному порядку знятися з реєстрації та залишити приміщення даної квартири. Однак відповідачка цього добровільно робити не бажає, мотивуючи це інтересами неповнолітньої дитини, яка народилася від шлюбу з її сином. Стосовно онука, позивачка жодних запитань не має і він буде залишатися зареєстрованим за зазначеною адресою. Позивачка не має жодних бажань оплачувати комунальні платежі за колишню дружину її сина.

Позивачка просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка та представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі і просили їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду (27.06.2017 року, 18.07.2017 року, 06.09.2017 року та 21.09.2017 року) повідомлялась належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, що вбачається з її матеріалів, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надала (а.с.16, 23-24, 32, 33-34). В зв'язку із чим, причина неявки відповідачки визнана судом неповажною.

У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку представника позивача та позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.10.2005 року, позивачка є власником 3-ї кімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.4). У вересні 2009 року її син ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_2, після чого остання за її згоди була зареєстрована у вищевказаній квартирі. 22.03.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.37), і позивачка просила відповідачку в добровільному порядку знятися з реєстрації та залишити приміщення даної квартири. Однак відповідачка цього добровільно робити не бажає, мотивуючи це інтересами неповнолітньої дитини, яка народилася від шлюбу з її сином (а.с.36). Стосовно онука, позивачка жодних запитань не має і він буде залишатися зареєстрованим за зазначеною адресою. Позивачка не має жодних бажань оплачувати комунальні платежі за колишню дружину її сина.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, яка зазначила, що позивачка її знайома, сусіди по будинку, підтвердила, що відповідачка з січня 2017 року не живе у позивачки за адресою м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, 5-а/55.

Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, яка зазначила, що є головою кооперативу будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, 5-а/55, підтвердила, що з січня 2017 року відповідача за зазначеною адресою не проживає.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.10, 11, 27, 60, 208, 209, 212 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.319, 391 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський районний відділ у м. Запоріжжі управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Наумов