Провадження № 2/520/9481/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі - Цвігун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним ,-
24.10.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №913/К, укладений 05 грудня 2000 року, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3, ОСОБА_4, діюча в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_1, який укладений на Одеській товарній біржі та зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 26 грудня 2000 року під №387 пр. стр.16 реєстр 396.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась, надала суду до судового засідання заяву від 07.11.2017р. про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник позивача - ОСОБА_6 до судового засідання не з'явилась, надала суду до судового засідання заяву від 09.11.2017р. про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідачка у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.
Суд вважає, що наявні документи достатні для розгляду справи за відсутності відповідачки.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів /постановляє заочне рішення/.
Враховуючи вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі та у відповідності до ст.ст.224,225 ЦПК України, Київським районним судом м.Одеси було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 05.12.2000 року на Одеській товарній біржі був укладений договір купівлі-продажу №913/К, укладений 05 грудня 2000 року, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3, ОСОБА_4, діюча в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_1. Договір зареєстровано в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 913/К від 05.12. 2000р./а.с.14-15/
Договір купівлі-продажу зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 26 грудня 2000 року під №387 пр.стр.16 реєстр 396.
З часу укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідачка звільнила квартиру, а позивачка разом з сім'єю вселилась, зареєструвалась та постійно проживає та користується квартирою. Відбулось повне виконання договору, претензій один до одного немає.
Відповідно до матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть видане 19.02.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, серія НОМЕР_2, актовий запис № 228/ а.с. 9/.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла бабуся ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть видане ІНФОРМАЦІЯ_1 року відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, серія НОМЕР_1, актовий запис № 3048/ а.с. 10./.
Із довідки з місця проживання № 111 від 02.11.2017 року вбачається, що мати позивачки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та бабуся ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживали та були зареєстровані в спірній квартирі по час смерті разом з позивачкою.
Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, виконавши всі умови договору купівлі-продажу від 05.12.2000 року набули право власності на вищевказаний об'єкт нерухомості.
Правовідносини з приводу укладання договору купівлі-продажу у 2000 році повинні регулюватися відповідно до вимог ст.ст.47, 227 ЦК України в редакції 1963 року, тобто договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.
Відповідно до ст.47 ЦК України /ред.1963р/, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.
Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на час укладення договору, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом, тобто позивач внаслідок купівлі-продажу квартири набув право власності на вказану квартиру.
На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України /ред.1963р./, ст.12, 48 Закону України «Про власність», ст. ст. 212-215, 218, 223,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №913/К, укладений 05 грудня 2000 року, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_7, ОСОБА_4 , діюча в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_1, який укладений на Одеській товарній біржі та зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 26 грудня 2000 року під №387 пр. стр.16 реєстр 396.
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Гниличенко М. В.