Провадження № 2/234/4694/17
20 листопада 2017 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пікалової Н.М., при секретарі Романенко К.П., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням, -
В провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В зазначеній квартирі зареєстрований її онук ОСОБА_2. ОСОБА_2 приблизно з квітня 2016 року вибув із даної квартири і по теперішній час не мешкає в ній. Відповідач також не приймає участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг за користування квартирою. Своїми діями відповідач чинить їй перешкоди у користуванні квартирою. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, судовими повістками направленими рекомендованою поштою з повідомленням. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило.
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав:
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до договору обміну від 22.03.2002 року, власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 (а.с. 5).
Згідно довідки КП «Служба Єдиного замовника» від 02.09.2017, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований як наймач у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Згідно акту про не проживання складеного КП «Служба Єдиного Замовника» від 02.09.2017, в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований але не мешкає у квартирі АДРЕСА_1, з квітня 2016 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідача понад встановлені законом строки та підтверджує безперервність відсутності відповідача. (а.с. 6).
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з квітня 2016 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні у ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач до позивача не звертався.
Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує квартиру та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в будинку, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення квартири.
На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає з квітня 2016 року у зазначеній квартирі, поважні причини відсутності відповідача у квартирі понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цією квартирою позивач відповідачу не чинить, відповідач не надає коштів на її утримання та не сплачує комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 383, 386, 391, 405 України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 10 будинку № 25 по вул. Вознесенського у м. Краматорську Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковано в одному екземплярі.

Суддя: