Номер провадження 2/289/325/17
Справа № 289/242/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Пергун Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пилиповицька сільська рада про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка, яку спадкодавець їй заповіла, після її смерті виникла необхідність прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі їй відмовляють у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, спадщину вона прийняла шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, іншим чином ніж шляхом звернення до суду їй спадкові права не набути, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку.

В судове засідання позивач не зявилась, про місце та час слухання справи була належним чином повідомлена, надіслала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, надіслав до суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 20.11.2010 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП № 51577, покійна була власником земельної ділянки площею 4,0208 га (кадастровий номер :01:000:0022), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Пилиповицька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 220131 від 10 грудня 2004 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 19 від 18.02.2004 року.

Крім того встановлено, що ОСОБА_2 18.10.2010 року склала заповіт на імя ОСОБА_1, яким заповіла їй все своє майно, серед іншого, спірну земельну ділянку, після своєї смерті.

Позивач фактично вступила у спадщину шляхом подачі заяви, в шестимісячний строк, про прийняття спадщини до нотаріальної контори, внаслідок чого нотаріусом була заведена спадкова справа № 148/2011, згідно якої ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлої.

Також встановлено, що оригінал вищезгаданого державного акта втрачено, тому нотаріусом правомірно було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, суд її позовні вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 20.11.2010 року в с. Пилиповичі, Радомишльського району Житомирської області право власності на земельну ділянку площею 4,0208 га (кадастровий номер :01:000:0022), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Пилиповицька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 220131 від 10 грудня 2004 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 19 від 18.02.2004 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький