Провадження № 2/750/184/17
У Х В А Л А

09 лютого 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді Карапута Л.В.,

при секретарі Руденок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" про визнання поруки припиненою,

третя особа-Ревко ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

18.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати припиненою поруку, що виникла за договором поруки від 19.06.2007 року укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приват Банк" в особі Філії "Чернігівське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" за виконання зобовязань за кредитним договором № CNGLG200320239 від 19.06.2007 року.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи, сповіщалася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, подав до суду клопотання про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації.

Підставою вказаного позову позивач зазначає збільшення обсягу відповідальності поручителя по основному зобов'язанню без його згоди, що є підставою для визання поруки припиненою на підставі ч.І ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, звернення до суду з відповідним позовом можливе лише в тому випадку коли в такий спосіб відбувається захист та/або відновлення прав, свобод чи інтересів, які порушені, невизнані або оспорюються відповідачем.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2016 року по справі за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про визнання кредитного договору недійсним, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором, відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про визнання кредитного договору недійсним, а також відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Згідно мотивувальної частини вказаного рішення судом встановлено:

"Як вбачається із матеріалів справи, сума нарахованих відсотків, яку повинен сплатити позичальник, у звязку із повідомленням його про збільшення відсоткової ставки збільшилася з 12 % до 14,04% річних, збільшився, відповідно і період сплати, так як не було збільшено мінімального платежу, що не було узгоджено із поручителями.

Оскільки у звязку із зміною основного зобовязання, яке було здійснене без згоди поручителів відбулося збільшення обсягу його відповідальності перед кредитором порука припинилася, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 "

Вказане рішення суду кредитором ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не оскаржувалося і воно набрало законної сили.

Згідно правового висновку викладеного в постанова Верховного Суду України від 21 листопада 2012 р. у справі № 6-134цс12, звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12-15,20 ЦК, статті 3-5, 11,15, 31 ЦПК).

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12-15, 20 ЦК, статті 3-5, 11, 15, 31 ЦПК), слід дійти висновку про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК, на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Висновки щодо цього питання містяться у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах: від 21 травня 2012 р. у справі № 6-18цс11, від 21 травня 2012 р. у справі № 6-20цс11.

В даному випадку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не оспорюється факт припинення поруки, яка виникла на підставі договору поруки від 19.06.2007 року укладеному між ОСОБА_1 та банком, а отже відсутній спір між кредитором та поручителем, який вже був вирішений судом.

Відповідно до п.2 ч.І ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі в зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 205, 293, 294 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" про визнання поруки припиненою, закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В. Карапута