233 № 233/4386/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Герасевана Шураєвича, треті особи: Кіндратівська сільська рада Костянтинівського району Донецької області, Костянтинівський районний виробничій відділ Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про відновлення сумісної межи розподілу земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про треті особи: Кіндратівська сільська рада Костянтинівського району Донецької області, Костянтинівський районний виробничій відділ Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про відновлення сумісної межи розподілу земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому належить житловий будинок по вул. Заборського, 114 с. Кіндратівка Костянтинівського району Донецької області. Він приватизував земельну ділянку за вказаною адресою та отримав державний акт, але постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2012 року цей акт було визнано недійсним у звязку із допущеними технічними помилками у правовстановлюючих документах на землю. Відповідач ОСОБА_4 є його сусідом і мешкає у будинку № 112 по вул. Заборського с. Кіндратівка Костянтинівського району на приватизованій земельній ділянці. Навесні 2013 року відповідач самовільно переніс паркан у бік його будинку на відстань 1,7 м, чим незаконно збільшив розмір своєї земельної ділянки. У звязку із цим загальна площа земельної ділянки відповідача по вул. Заборського, 112 та її межі не відповідають правовстановлюючим документам. 18.04.2013 року комісією Кіндраітівської сільської ради був складений акт інвентаризації земельних ділянок, де були відображені вказані порушення, та комісія зобовязала відповідача перенести паркан у відповідності до його державного акту. Але до теперішнього часу відповідач продовжує порушувати його права власності на землю, які підтверджуються Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності, Кадастровим планом земельної ділянки, що перебуває у власності позивача, Робочим інвентаризаційним планом земельної ділянки, кресленням меж контурів угідь в розрізі землекористувачів. Позивач просив суд відновити суміжну межу між його та відповідача земельними ділянками, які знаходяться за адресою: вул. Заборського, 114 с. Кіндратівка Костянтинівського району та по вул. Заборського, 112 с. Кіндратівка Костянтинівського району, відповідно, та зобовязати відповідача перенести паркан на попередню позицію, яка була на момент приватизації та відповідає межам земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на наведені у позові доводи а саме Акт комісії Кіндратівської сільської ради від 18.04.2013 року та показання свідка ОСОБА_5, який виготовляв землевпорядну документацію.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і пояснив, що ОСОБА_4 володіє земельною ділянкою майже в межах, визначених державним актом, що підтверджується проведеними у справі за клопотаннями позивача судовими експертизами. Вказаними висновками експертів встановлено, що межа між спірними земельними ділянками не відповідає Державному акту на землю ОСОБА_4 виключно внаслідок наявності на ній будівлі літньої кухні, а також вказав, що існуючий паркан навіть зменшує розмір земельної ділянки відповідача за рахунок ділянки позивача ОСОБА_1 Відповідач ніякими своїми діями не порушував права позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи.

На підставі Свідоцтва про право власності від 13.05.2015 року позивачу ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий № :08:002:0166, розташована у с. Кіндратівка Костянтиінвського району, вул. Заборського, 114, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Вказане право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно ОСОБА_2 про реєстрацію права власності від 13.05.2015 року № 37406861 та у відповідності з технічною документацією (а.с.8-12).

Земельна ділянка по вул. Заборського, 112 с. Кіндратівка Костянтинівського району, загальною площею 0,2500 га, кадастровий № :08:002:0094 належить відповідачу ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ, №752762, виданого 23.01.2007 року Костянтинівським районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованому у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09 (а.с.33-34). Вказаний Державний акт виданий у відповідності із технічною документацією із землеустрою (а.с.41-48). Відповідно до Акту вказівки в натурі меж між земельними ділянками позивача №114 та відповідача №112 по вул. Заборського с. Кіндратівка від 22 листопада 2006 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 погодили розташування межових знаків між ділянками (а.с.48).

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертиз.

Ухвалою суду від 22.01.2016 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 та його представника було доручено Костянтинівському районному виробничому відділу Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (сертифікат № 011452, виданого 15 листопада 2013 року ОСОБА_6В.) в особі ОСОБА_7, юридична адреса: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Європейська, 13, провести виміри земельної ділянки відповідача ОСОБА_4, розташованої за адресою: с. Кіндратівка Костянтинівського району Донецької області, вул. Заборського, 112, для визначення відповідності фактичних меж вказаної земельної ділянки межам, зазначеним у правовстановлюючих документах, та скласти відповідний висновок. Відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо натурного обміру меж земельної ділянки (на місцевості) відповідача ОСОБА_4 «Межі земельної ділянки встановлені в натурі (на місцевості) та збігаються з штучною лінійною спорудою у вигляді паркану». За висновком спеціаліста - межі земельної ділянки відповідача не збігаються з межами, зазначеними у державному акті, що відображається на плані зовнішніх меж земельної ділянки, при дослідженні якого встановлено, що порушення прав позивача ОСОБА_1 немає, оскільки згідно натурного обміру ділянка останнього навіть збільшена за рахунок земельної ділянки відповідача (а.с.66-74).

Не погоджуючись із вказаним висновком спеціаліста, позивачем та його представником було заявлене повторне клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, яке було задоволено та ухвалою суду така експертиза була доручена експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (адреса: 84112, м. Словянськ, вул. Рози Люксембург, 67). На вирішення експертам поставлені питання: Чи відповідає правовстановлюючим документам на земельні ділянки фактичне розташування паркану між земельними ділянками, розташованими за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, село Кіндратівка, вул. Заборського, 112, та Донецька область, Костянтинівський район, село Кіндратівка, вул. Заборського, 114? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності?

Згідно висновку №1381 за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 30.03.2017 року, земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 за фактичним користуванням, на момент проведення огляду відповідає кадастровому плану (а.с.10-12). Технічна документація із землеустрою щодо натурного обміру меж, яка розроблена ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с.71), співпадає з обмірами, які виконані експертом та складена схема прийнята за основу при складанні Додатку №1 до даного висновку. Фактичне розташування паркану між спірними земельними ділянками частково не відповідає правовстановлюючим документам на земельні ділянки за рахунок споруди, яка розташована на їх межі та побудована раніше за складання земельно-технічної документації. У звязку із цим експертом рекомендовано для обслуговування споруди, яка знаходиться у володінні ОСОБА_4 та розташована на межі земельних ділянок, використати право земельного сервітуту. Крім того, експертом підтверджено, що згідно натурного обміру ділянка позивача дещо збільшена за рахунок земельної ділянки відповідача (а.с.116-130).

Відповідно до положень ст.ст.125, 126 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власників сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали непридатними. Порядок відновлення меж визначається центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: виконавець - юридична чи фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

При цьому суд зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин квітень 2013 року, право власності позивача на належну йому земельну ділянку у встановленому порядку оформлено та зареєстровано не було, що визнається ним самим, оскільки раніш виданий ОСОБА_1 державний акт на право власності на землю був визнаний недійсним у звязку із допущеними технічними помилками у правовстановлюючих документах на землю згідно із постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2012 року яка набула чинності 19.06.2012 року (а.с.5).

Також матеріали справи не містять доказів встановлення межових знаків земельної ділянки, якою користується позивач. У той же час, під час оформлення права власності на землю відповідачем, відповідно до Акту вказівки в натурі меж між земельними ділянками позивача №114 та відповідача №112 по вул. Заборського с. Кіндратівка від 22 листопада 2006 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 погодили розташування межових знаків між ділянками (а.с.48).

Суд не враховує під час вирішення справи Акт інвентаризації земельних ділянок від 18 квітня 2013 року, складений комісією Кіндратівської сільської ради, оскільки останній складено за відсутності у позивача права власності на земельну ділянку та суперечить іншим вищенаведеним доказам. Також суд критично розцінює пояснення свідка ОСОБА_5, допитаного за клопотанням позивача та його представника, оскільки його пояснення щодо порушення прав позивача з боку відповідача мають виключно субєктивний характер. Цей висновок суд ґрунтує на тих обставинах, що ОСОБА_5 у якості начальника районного відділу земельних ресурсів у 2006 році погоджував землевпорядну документацію та підписував Державний акт на право власності на землю відповідача ОСОБА_4, а у 2015 році, вже у якості приватного підприємця, виготовляв технічну документацію на земельну ділянку позивача ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б вказували на порушення відповідачем меж земельних ділянок.

Питання щодо судових витрат слід вирішити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Герасевана Шураєвича, треті особи: Кіндратівська сільська рада Костянтинівського району Донецької області, Костянтинівський районний виробничій відділ Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про відновлення сумісної межи розподілу земельних ділянок згідно правовстановлюючих документів, - відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені 29 листопада 2017 року, в повному обсязі рішення виготовлене до 04 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя