Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:представника позивача - ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року (а.с.2-3,46) публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_6, в якому просило стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 29 486 грн. 27 коп. за кредитним договором № б/н від 04.01.2010 року, яка складається з наступного: 2 423 грн. 50 коп.- заборгованість за кредитом, 22 182 грн. 47 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 000 грн. - заборгованість за комісією, 500 грн.- штраф (фіксована частина), 1 380 грн. 30 коп. - штраф (процентна складова). Також позивач ставив питання про стягнення з відповідача на користь банку 1378 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції. Вимоги заявленого позову позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 04.01.2010 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач стверджує, що банк свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. При цьому відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості ОСОБА_6 за договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за укладеним договором станом на 23.10.2016 року, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 29 486 грн. 27 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідача на користь банку в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.11.2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_6 про стягнення боргу.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин справи, має місце невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. ПАТ КБ ПриватБанк вказує, що укладаючи зазначений кредитний договір, сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов за договором, і власноручно його підписавши, взяли на себе зобовязання виконувати умови договору належним чином. Умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи банку є типовими для всіх клієнтів банку, вони оприлюднені на офіційному сайті банку, окрім цього, позичальник підписанням анкети-заяви підтвердив факт ознайомлення із цими умовами та порядком надання банківських послуг, а також із тарифами банку. ПАТ КБ ПриватБанк стверджує, що відповідач, у порушення вимог укладеного договору та статей: 526, 629, 1049, 1054 ЦК України, не виконала взятого на себе зобовязання, у звязку з чим заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором станом на 23.10.2016 року становить 29 486 грн. 27 коп. Вказана сума, на думку ПАТ КБ ПриватБанк, і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, проте, суд першої інстанції неповно зясував фактичні обставини справи, не взяв до уваги норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, ухваливши при цьому невірне по суті рішення, яке підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення вимог заявленого позову.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить відхилити апеляційну скаргу у звязку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 24.11.2016 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.11.2016 року,- скасуванню. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті вимог заявленого позову,яким задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк: 2423 (дві тисячі чотириста двадцять три) грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом, 22182 (двадцять дві тисячі сто вісімдесят дві) грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000 (три тисячі) грн. - заборгованість за комісією, 500 (пятсот) грн. - штраф (фіксована частина), 1380 (одну тисячу триста вісімдесят) грн. 30 коп. - штраф (процентна складова), а всього: 29486 (двадцять девять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 27 коп. заборгованості за кредитним договором. Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 2 893 (дві тисячі вісімсот девяносто три) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належним чином не обгрунтовано предявлений позов, а також не надано достатніх доказів на підтвердження його правомірності, тому суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для задоволення вимог позову ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також судом першої інстанції зазначено в оскаржуваному рішенні, що оскільки сума заборгованості нарахована позивачем за допомогою спеціальної компютерної програми, яка безпідставно враховує збільшений ліміт кредиту, підвищену відсоткову ставку кредиту, а також комісію і пеню, суд самостійно позбавлений можливості здійснити перерахунок суми боргу та визначити, чи мала б відповідач заборгованість у тому випадку, якщо б позивач не збільшив без відповідної правової підстави ліміт кредитування і відсоткову ставку за кредитом та не нараховував би пеню і комісію.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що вказаний висновок суду першої інстанції не узгоджується з фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Під час судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджено її матеріалами (а.с.102,103), що 30.12.2009 року відповідач ОСОБА_6 звернулась до ПАТ КБ ПриватБанк із заявою, відповідно до якої надала свою згоду на наступне: Я ознайомилась і погоджуюсь з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом я підтверджую факт отримання мною інформації про умови кредитування у ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Я погоджуюсь з тим, що ця заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг.

Таким чином, 30.12.2009 року між ОСОБА_6 та банком було укладено договір про надання банківських послуг, і у відповідності до умов вказаного договору, позичальнику 30.12.2009 року була видана кредитна картка Універсальна №818320, що підтверджується підписом у заяві про отримання кредитної картки та ПІНу до неї (а.с.103).

Редакція Умов та правил надання банківських послуг, яка є складовою Договору про надання банківських послуг, і яка була чинною на час укладення договору з відповідачем, затверджена наказом №С-205 від 09.10.2006 року Про актуалізацію продуктового ряду кредитні картки і перехід на бренд Кредитка (а.с.109-112).

30.12.2009 року, в день отримання відповідачем кредитної картки ОСОБА_6 також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна,55 днів пільгового періоду, яка є витягом з Тарифів банківського обслуговування (а.с.104).

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що Умови та Правила надання банківських послуг не є складовою частиною договору, оскільки вони не підписані відповідачем.

Необхідно зазначити, що відповідно до приписів ч.1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом статей 626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобовязання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Із заяви відповідача на отримання кредиту вбачається, що вона підписана ОСОБА_6, містить відмітки банку, таким чином, відповідач погодилась з умовами отримання кредитних коштів, які були їй запропоновані банком. При цьому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, які містяться в Умовах і Правилах надання банківських послуг, зокрема з Тарифами, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Станом на час звернення позивача з даним позовом до суду вказаний кредитний договір не визнано судом недійсним, також відсутні докази його недійсності в силу закону, і за даних обставин згідно приписів статті 204 ЦК України, правочин є правомірним.

Таким чином, Умови та Правила надання банківських послуг, затверджені наказом №С-205 від 09.10.2006 року Про актуалізацію продуктового ряду кредитні картки і перехід на бренд Кредитка, є складовою частиною договору про надання банківських послуг, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_6 30.12.2009 року.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг (пункти 2.1.1.2.3.,2.1.1.2.4.), після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Рішення банку про зміну розміру кредитного ліміту, встановленого на картку відповідача, відображено у довідці ПАТ КБ ПриватБанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_6 (договір б/н від 30.12.2009 року) (а.с.73).

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом, банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365 календарних днів на рік.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що здійснюючи розрахунок заборгованості, позивач з 01.09.2014 року безпідставно збільшив відсоткову ставку з 30% до 34,8% річних , а з 01.04.2015 року - до 43,2% річних, оскільки це не передбачено умовами підписаного відповідачем кредитного договору.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до приписів ч.1 статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною.Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В ході судового розгляду даної справи було встановлено, що під час укладення кредитного договору (а.с. 103), діяла процентна ставка по кредиту у розмірі 2,5% в місяць або 30,00% на рік. В подальшому відсоткова ставка була змінена, а саме, 01.09.2014 року, відповідно до наказу банку №СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року, відсоткова ставка була підвищена до 34,80%, 01.04.2015 року відсоткова ставка була підвищена до 43,20%, згідно з наказом №СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року. Зазначені зміни узгоджуються з умовами та правилами надання банківських послуг.

Зокрема, відповідно до пункту 1.1.3.2.3. умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9. умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до пунктів 2.1.1.5.3., 2.1.1.5.4. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунку і про проведені операції по картрахунку. При незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів банку клієнт зобовязаний звернутись в банк для розірвання цього договору та погасити перед банком заборгованість, у тому числі, і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреним особам.

Відповідно до пояснень представника позивача в судовому засіданні апеляційного суду, про зміни у тарифах банк, відповідно до вказаних умов договору, повідомляв відповідача у виписках по картрахунку при нарахуванні відсотків за користування кредитними коштами за попередній період. При цьому відповідних заяв про дострокове розірвання договору відповідач до банку не подавала, як і не сповіщала банк про свою незгоду зі змінами тарифів.

Положеннями п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України.

Приймаючи до уваги наведене, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що умовами кредитного договору було передбачено право банку змінювати процентну ставку за певних умов. Позивач, змінюючи розмір відсотків за кредитом, умови договору виконав та відповідача про це проінформував, що підтверджується випискою по картрахунку (а.с.74-82). При цьому матеріали справи не містять в собі відповідних даних про те, що відповідач зверталась до банку із заявою щодо незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.11.2016 року, - скасуванню. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті вимог заявленого позову, яким задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк: 2423 (дві тисячі чотириста двадцять три) грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом, 22182 (двадцять дві тисячі сто вісімдесят дві) грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000 (три тисячі) грн. - заборгованість за комісією, 500 (пятсот) грн. - штраф (фіксована частина), 1380 (одну тисячу триста вісімдесят) грн. 30 коп. - штраф (процентна складова), а всього: 29 486 (двадцять девять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 27 коп. заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до приписів статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 2 893 (дві тисячі вісімсот девяносто три) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій, а саме: 1 378 грн.- сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції (а.с.1) + 1 515 грн. 80 коп. - сплачений позивачем судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції (а.с.65) = 2 893 грн. 80 коп.

Керуючись статтею 629 ЦК України, статтями: 88, 303, 304, 307; п.4 ч.1 статті 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 листопада 2016 року скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_6 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк : 2423 (дві тисячі чотириста двадцять три) грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом, 22182 (двадцять дві тисячі сто вісімдесят дві) грн. 47 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000 (три тисячі) грн.- заборгованість за комісією, 500 (пятсот) грн. - штраф (фіксована частина), 1380 (одну тисячу триста вісімдесят) грн. 30 коп. - штраф (процентна складова), а всього: 29486 (двадцять девять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 27 коп. заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 2 893 (дві тисячі вісімсот девяносто три) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: