№ 556/2306/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.02.2017 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі. У судове засідання позивач надала письмову заяву в якій підтримала позов, просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим та фактичним місцем проживання. У зв'язку з цим, приймаючи до уваги, що заперечень чи пояснень відповідач суду не надав, про перенесення часу судового засідання не клопотав, а також враховуючи згоду позивача, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін без повної фіксації судового засідання технічними засобами у відповідності до ст.197 ЦПК України.

Оцінивши та проаналізуваши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно роз'яснень, викладених в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181, 183, 184 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилися діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти перебувають на утриманні позивача ОСОБА_5, що підтверджується довідкою Володимирецької селищної ради №7744 від 19.12.2016 року.

Відповідач не працює та не має регулярного доходу, що підтверджується трудовою книжкою відповідача серія НОМЕР_2.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.182, 184, 194, 195, 196 СК України, ст.ст.15, 30, 62, 212, 223, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно кожну на дитину, починаючи з 19 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шісот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Володимирецьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляцію може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляції, якщо апеляцію не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :