Справа № 415/695/17
Провадження № 2/415/597/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Краснокутської М.О.,

за участю секретаря Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся представник позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 із позовною заявою до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те що, ІНФОРМАЦІЯ_8 помер батько та дід позивачів ОСОБА_5, який постійно проживав і був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку за адресою: АДРЕСА_1, яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 01 червня 1993 року, виданого УЖКГ Лисичанської міської ради. Спадщину прийняла дочка ОСОБА_1, яка 22 січня 2001 року подала до Лисичанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що свідчить повідомлення державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори, свідоцтво про право власності за законом не отримала. Син померлого ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину, як такий, що фактично вступив у володіння спадковим майном, про що свідчить довідка про зареєстрованих осіб, але не оформив її. ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_6. Після його смерті спадщину прийняла ОСОБА_2, яка постійно мешкає разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка про зареєстрованих особах. Всі спадкоємці своєчасно прийняли спадщину. Але не звертались до державного нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. 19 січня 2017 року ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_1 звернулась до Лисичанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори Золоторьова М.П. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 січня 2017 року відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на підставі того, що немає можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46437525 від 17 січня 2017 року, наявний заповіт за реєстровим номером № 1-2050, складений від імені ОСОБА_5, посвідчений 08 квітня 1989 року Лисичанською державною нотаріальною конторою. Станом на день подачі позовної заяви заповіт відсутній, видати дублікат чи копію не має можливості, оскільки архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 роки включно передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території в м. Луганськ, куди направити запит не уявляється можливим. Померлий ОСОБА_5 при житті нікому не передавав заповіт, нічого про нього не повідомляв, інших спадкоємців, крім сина і дочки у нього не було. До Лисичанської державної нотаріальної контори ніхто заповіт не пред'являв та не приймав за ним спадщину. Просять суд визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину, яка складається з ? частини житлового будинку господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадщину, яка складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Позивач ОСОБА_2, яка за довіреністю також діє в інтересах позивача ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи надала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутністю та відсутності позивача.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилась, до його початку надала письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер батько позивача ОСОБА_1 та дідусь позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5.

Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 08 серпня 2000 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 1302./а.с.10/

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 04 травня 1957 року Верхнянською міською радою депутатів працюючих Ворошиловградської області, згідно якого батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_10, про що зроблено відповідний запис № 277./а.с.15/.

Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 02 серпня 2016 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_11, 17 вересня 1977 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 172. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_1. 06 грудня 1989 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 розірвано, актовий запис № 645./а.с.16/.

Факт родинних відносин між ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 23 лютого 1953 року Верхнянським міськ. РАГСом Ворошиловградської області, згідно якого батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, є батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_10, про що зроблено відповідний запис № 611./а.с.17/

Також судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер батько позивача ОСОБА_2 та брат позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6.

Факт смерті ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 31 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 994./а.с.11/

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 01 квітня 1980 року відділом запису актів громадського стану Виконкому Лисичанської міськради депутатів працюючих Ворошиловградської області, згідно якого батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_13, про що зроблено відповідний запис № 442./а.с.18/

ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_10. Факт смерті ОСОБА_13 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого 10 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1888./а.с.12/

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 01 червня 1993 року, виданого УЖКН Лисичанської міської ради./а.с.21/.

Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого на замовлення ОСОБА_2, він складається з А1Ж - житловий будинок площею 70,30 м.2; а - тамбур площею 4,30 м; Б бб1 - літня кухня площею 45,0 м2; Г - гараж площею 20,9 м2; Ж - сарай площею11,4 м2, Е - сарай площею 21 м2;, П - погріб площею 8,0 м2; д - літній душ площею 1 м2; у - убиральня площею 1 м2; № 1-3 № 1 ворота металеві і сет. стовпах, № 2 - штахетник, № 3 - дошки, № 4 водопровід - яма в 0,5 цегли, гусак; І - вимощення 58 м2./а.с.22-24/.

Згідно довідки про належність нерухомого майна № 597 від 29.07.2016 року, виданої Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право приватної власності, видане 01.06.1993 року Лисичанськии УЖКГ згідно рішення № 184 Лисичанського міськвиконкому 01.06.1993 року зареєстровано Лисичанським малим підприємством «Інвентаризатор» за реєстром № 2600 /а.с.53/.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 95172917 від 21.08.2017 року, за параметрами ОСОБА_5 відсутня інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження /а.с.99/

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 95172276 від 21.08.2017 року, за параметрами АДРЕСА_1 відсутня інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження./а.с.100/

До складу зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1, станом на ІНФОРМАЦІЯ_8, входять: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - онука, ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 - власник, який знятий з реєстрації 10.08.2000 року у зв'язку зі смертю, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 - невістка, яка знята з реєстрації 27.12.2001 року у зв'язку зі смертю, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 - син, який знятий з реєстрації 09.08.2014 року, згідно довідки відділу надання адміністративних послуг № 319/10-02 від 23.01.2017 року./а.с.19/

До складу зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1, станом на 26.07.2014 року, входять: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - онука, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 - син, який знятий з реєстрації 09.08.2014 року, згідно довідки відділу надання адміністративних послуг від 22.07.2016 року./а.с.20/

Як вбачається зі звіту про оцінку майна від 25.01.2017 року, ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 становить 58838 грн./а.с.25-30/

Відповідно до постанови державного нотаріусу Лисичанської державної нотаріальної контори Золоторьової М.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2017 року ОСОБА_2, яка діє від свого та від імені ОСОБА_1, відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 нерухоме майно, оскільки немає можливості отримати інформаційну необхідну для вчинення нотаріальної дії, та на звернення ОСОБА_2 з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 встановлено, що будинок належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5, спадкоємцями якого за законом є донька - ОСОБА_1, яка 22 січня 2001 року подала до Лисичанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та син ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, та який фактично прийняв спадщину, але не оформив її. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіт/спадкові договори) № 46437525 від 17 січня 2017 року, наявний заповіт за реєстровим № 1-2050, складений від імені ОСОБА_5, посвідчений 08 квітня 1989 року Лисичанською державної нотаріальною конторою. Станом на сьогоднішній день заповіт відсутній, видати дублікат чи копію немає можливості, оскільки архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 року включно передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території, куди направити запит не уявляється можливим /а.с.13/

Наявність заповіту ОСОБА_5, також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 46437525 від 17 січня 2017 року, відповідно до якої, наявний заповіт за реєстровим № 1-2050, складений від імені ОСОБА_5, посвідчений 08.04.1989 року Лисичанською державною нотаріальною конторою /а.с.14/.

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46916437 від 28.02.2017 року, за параметрами запиту ОСОБА_5, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_8, у Лисичанський державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа № 64 /а.с.63/

Згідно довідки про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ № 32545, у Лисичанській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 64 після спадкодавця ОСОБА_5/а.с.65/

Згідно з копією заяви про прийняття спадщини від 22.01.2001 року, ОСОБА_1 приймає спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 її батька, ОСОБА_5, зазначивши, що крім неї спадкоємцем є син померлого ОСОБА_6 /а.с. зворот 65/

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46916602 від 28.02.2017 року за параметрами запиту ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у спадковому реєстрі інформація відсутня/а.с.60-61/

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відносини спадкування регулюються за правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно приписів ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

В силу ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців незалежно від черги.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною п'ятою ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 прийняла спадщину, подавши 18 січня 2001 року до Лисичанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_6 прийняв спадщину, як такий, що фактично вступив у володіння спадковим майном.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Разом з тим, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 - висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2017 року, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, є наявність заповіту, посвідченого 08 квітня 1989 року Лисичанською ДНК за реєстром № 1-2050 від імені померлого ОСОБА_5, проте у зв'язку з тим, що на сьогоднішній день заповіт відсутній, видати дублікат чи копію немає можливості, оскільки архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 року включно передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території, куди направити запит не уявляється можливим.

Згідно із Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р м. Луганськ Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до Наказу № 953/5 від 17.06.2014 року Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2014 року за № 640/25417, з 20.06.2014 року тимчасово припинений доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України на території, зокрема м. Луганська.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Крім того, суд при прийнятті рішення враховує вимоги ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод «Право на справедливий суд», згідно яких кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що використана позивачем реалізація його права на спадкове майно через такий механізм, як звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і неможливість її оформлення з незалежних від нього підстав, у зв'язку із неможливістю отримання заповіту, відповідає належному способу захисту порушеного права позивача. Тому, реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд, у відповідності до ст. 16 та ст.392 ЦК України.

А також, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є відповідні документи, які підтверджують той факт, що померлий ОСОБА_5 - батько позивача ОСОБА_1 та дідусь позивача ОСОБА_2, який мав у власності житловий будинок і право на цю власність переходить до позивачів у порядку спадкування за законом, але в зв'язку з тим, що від імені померлого ОСОБА_5 був посвідчений заповіт 08 квітня 1989 року Лисичанською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 1-2050, який відсутній у позивачів, а отримати його неможливо з підстав відсутнсті доступу до архіву Лисичанської державної нотаріальної контори, проте враховуючи, що заповіт від імені померлого ОСОБА_5 був посвідчений у 1989 року, а спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, стала власністю померлого ОСОБА_5 з 01.06.1993 року, тобто через 4 роки з моменту складення заповіту, суд приходить до висновку, що зазначений будинок не входить до складу спадкового майна, зазначеного в заповіті від 1989 року за реєстром 1-2050.

Інших спадкоємців в ході розгляду справи не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв'язку з чим їх право має бути захищене судом шляхом визнання права власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, за таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину, яка складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадщину, яка складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.О.Краснокутська