Справа № 161/3875/17
Провадження № 2/161/1899/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Бортнюку А.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором про надання інформаційно-посередницьких послуг.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.10.2016 року між нею та ОСОБА_4 був укладений договір №15 про надання інформаційно-посередницьких послуг, відповідно до якого вона надала відповідачу комплекс інформаційно-посередницьких послуг, повязаних з придбанням останньою обєкту нерухомості, що відповідає характеристиці наданою відповідачем. При цьому, ОСОБА_4 було надано для огляду сім квартир, однією з яких була квартира, що знаходиться за адресою:м. Луцьк, пр. Молоді, 3а/45.

Зазначає, що згідно п.3.1 вказаного договору, у випадку придбання (підписання протоколу про наміри, попереднього договору, договору завдатку тощо) замовником, членами сімї чи близькими родичами замовника, юридичними особами, одним із засновників (власників) яких є замовник, члени сімї чи близькі родичі, запропонованого виконавцем обєкта, замовник зобовязаний сплатити виконавцю винагороду в розмірі 2% від ринкової вартості обєкта, але не менше 4000 грн., якщо інше не визначено в договорі.

При цьому, в розділі «Реквізити сторін» було вказано близьких родичів відповідача, а саме зять Сергій та мама ОСОБА_5.

Вказує, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона дізналась, що квартира, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр. Молоді, 3а/45 була придбана мамою відповідача ОСОБА_6 і відповідний договір купівлі-продажу квартири був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 17.11.2016 року.

17.01.2017 року нею було надіслано ОСОБА_4 письмову вимогу про сплату винагороди згідно договору про надання інформаційно-посередницьких послуг у звязку із придбанням її матірю ОСОБА_6 квартири, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр. Солоді, 3а/45, а саме: сплати 2% від суми укладеного договору, однак вказана вимога залишилась без задоволення.

У звязку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 8000 грн. та судові витрати у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив та просив стягнути з відповідача на користь позивача винагороду за договором про надання інформаційно-посередницьких послуг в розмірі 11617,06 грн. та штрафні санкції відповідно до п. 7.5 договору в такому ж розмірі 11617,06 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом зясовано, що 28.10.2016 року між агентством нерухомості «Ера» в особі ОСОБА_3 (виконавець) та ОСОБА_4 (замовник) був укладений договір №15 про надання інформаційно-посередницьких послуг, відповідно до якого виконавець надала замовнику комплекс інформаційно-посередницьких послуг, повязаних з придбанням останньою обєкту нерухомості, що відповідає характеристиці наданою відповідачем (а.с. 8-11).

Згідно протоколу огляду обєкту нерухомості, ОСОБА_4 було надано для огляду сім квартир, однією з яких була квартира, що знаходиться за адресою:м. Луцьк, пр. Молоді, 3а/45 (а.с. 12).

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, у випадку придбання (підписання протоколу про наміри, попереднього договору, договору завдатку тощо) замовником, членами сімї чи близькими родичами замовника, юридичними особами, одним із засновників (власників) яких є замовник, члени сімї чи близькі родичі, запропонованого виконавцем обєкта, замовник зобовязаний сплатити виконавцю винагороду в розмірі 2% від ринкової вартості обєкта, але не менше 4000 грн., якщо інше не визначено в договорі (а.с. 8).

Згідно з ч. 1-3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником квартири, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, пр. Молоді, 3а/45 є ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 17.11.2016 року (а.с. 16-17).

Разом з тим, як вбачається із договору № 15 про надання інформаційно-посередницьких послуг, він укладений між агентством нерухомості «Ера» в особі підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак до суду із позовом про стягнення коштів звернулась ОСОБА_3 як фізична особа, тобто до суду звернулась особа, яка не є стороною правочину.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Як зясовано в судовому засіданні та слідує із наявних доказів, зокрема, показів свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_6, перемовини та огляд придбаної нерухомості останньою проводився неодноразово і до укладення договору із агентством нерухомості.

А тому, з врахуванням викладеного в задоволенні позову слід відмовити, оскільки суду не представлено беззаперечних та достатніх доказів того, що купівля близьким родичем відповідача проводилась після оглянутої нею квартири і відбулась саме внаслідок укладення договору від 28.10.2016 року із підприємцем ОСОБА_9

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 84, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 6, 626, 627 ЦК України,суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором про надання інформаційно-посередницьких послуг в розмірі 23234 (двадцять три тисячі двісті тридцять чотири) грн. 12 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Кихтюк Р.М.