АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/11/17 Номер провадження 22-ц/786/2934/17Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б , Панченка О.О.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Європейський Страховий Союз» про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та страхового відшкодування.

У подальшому позов уточнив, посилався на те, що 10 травня 2016 року о 10 год. 30 хв. на автошляху Київ-Харків на 130 кілометрі трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Мерседес-Бенц Спрінтер, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобіля Мерседес-Бенц Спрінтер, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 В результаті ДТП та порушення ПДР ОСОБА_3автомобіль позивача був пошкоджений, а пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» від 13 травня 2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Мерседес-Бенц Спрінтер, державний номерний знак НОМЕР_2, складає 71972,31грн. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну відповідача, застрахована полісом № АЕ/5727400 у ПрАТ «Європейський Страховий Союз» у розмірі 50000грн, відповідно до якого франшиза, на яку зменшується страхове відшкодування становить 1000грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля ПрАТ «Європейський Страховий Союз» та винуватцем ДТП відшкодовано не було, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» страхове відшкодування в сумі 49000грн та 490грн витрат по сплаті судового збору, а також стягнути з ОСОБА_3різницю між розміром матеріального збитку та лімітом страхового відшкодування в сумі 21971,31грн, франшизу у розмірі 1000грн., витрати по складанню висновку спеціаліста в сумі 1000грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 719,72грн, витрати за проведення експертизи в сумі 4000грн., витрати, пов'язані з явкою до суду в сумі 1440грн.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2017 рокупозовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3,ПрАТ «Європейський Страховий Союз» про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля та страхового відшкодування, з урахуванням їх уточнення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_4в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24972 грн. 31 коп., витрати за проведення судової експертизи в сумі 4000 грн., втрати, повязані з явкою до суду, в сумі 1440 грн., судовий збір в сумі 249 грн. 72 коп., а всього стягнуто 30662 грн. 03 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь ОСОБА_4страхове відшкодування в сумі 49000 грн., судовий збір у розмірі 490 грн., а всього стягнути 49490 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання відповідачі не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 травня 2016 року близько 13 години на 129 км + 580м автодороги Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Харків рухався автомобіль MERCEDES-BENS SPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який маючи можливість запобігти зіткненню з автомобілем, допустив наїзд на задню та частково ліву частину автомобіля MERCEDES-BENS SPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, та який стояв на проїзній частині, частково займаючи праву смугу руху та смугу розгону в напрямку м. Харків.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, висновок експерта № 40 від 09 червня 2017 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля MERCEDES-BENS SPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_3 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.3, п.13.1, п.10.1, п.1.10 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля MERCEDES-BENS SPRINTER ОСОБА_3, мав технічну можливість запобігти зіткнення з нерухомим автомобілем, шляхом гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

З технічної точки зору, за даних обставин розвитку ДТП, в діях водія нерухомого в момент зіткнення автомобіля MERCEDES-BENS SPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, що знаходились би в причинному зв'язку з настанням наслідків дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається (а.с.146-149).

Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що в результаті ДТП автомобіль MERCEDES-BENS SPRINTER реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав технічні пошкодження, а позивачу, згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № С16 від 13 травня 2016 року, завдано матеріальні збитки у розмірі 71972 грн. 31 коп. (а.с. 8-24).

При застосуванні норм матеріального права, суд першої інстанції вірно визначився із положенням ЦК України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування.

За правилами ст. 1166 ЦК України шкода, яка завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіля MERCEDES-BENS SPRINTER, реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент ДТП був ОСОБА_3, відповідальність якого, згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована ПрАТ «Європейський Страховий Союз». Ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю та здоров'ю потерпілого становить 100 000 грн. на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну 50000 грн. (а.с. 63).

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За правилами ч.18 ст.9 Закону України «Про страхування»франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За умовами договору страхування розмір франшизи становить 1000 грн. (а.с.63).

За вказаних обставин суд прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача ПрАТ«Європейський Страховий Союз» страхового відшкодування на користь позивача в сумі 49 000 грн.

Розглянувши вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_3 суд першої інстанції вірно застосував положення ст. 1194 ЦК України, згідно якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки, розмір заподіяних позивачу реальних збитків, пов'язаних з відновлювальним ремонтом його пошкодженого автомобіля перевищує ліміт страхового відшкодування за страховим полісом, суд першої інстанції вірно задовольнив вимоги ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 різниці між страховим відшкодуванням та матеріальними збитками, які із врахуванням страхового відшкодування становлять 22 972,31 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1000 грн. франшизи, на яку страхове відшкодування зменшено.

Доводи ОСОБА_3 про те, що а ні водій ОСОБА_3, а ні водій ОСОБА_4 а ні в кримінальному, а ні в цивільному порядку винуватцем не визнавалися, не є підставою для відмови у задоволенні позову тому, що притягнення відповідача до адміністративної, кримінальної відповідальності не є обов'язковою умовою для цивільно-правової відповідальності. За наявності відповідної постави чи вироку суду, такі судові рішення можуть мати преюдиційне значення для розгляду справи у порядку цивільного судочинства, але їх відсутність не позбавляє позивача доказами, визначеними нормами цивільно-процесуального законодавства, зокрема ст. 57 ЦПК України, доводити обставини, на які він посилається як на підставу свої вимог.

Посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_3 про те, що суд вирішив спір не маючи доказів його вини у дорожньо-транспортній пригоді не ставлять під сумнів правильність висновків суду першої інстанції.

Так, виходячи зі змісту ст. 1166 ЦК України відповідальність за заподіяну шкоду настає за наявності таких умов: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду, а виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті слід зробити висновок, що діє презумпція вини особи, яка заподіяла шкоду.

За правилами ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується іншою особою.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач довів наявність шкоди, протиправність поведінки ОСОБА_3 та причинний зв'язок між протиправністю поведінки та заподіяною шкодою, а також вину відповідача.

Вказані обставини, як уже зазначалося, підтверджуються звітом № С16 від 13 травня 2016 року, висновком експерта № 40 від 09 червня 2017 року та іншими матеріалами справи у їх сукупності, яким суд дав оцінку із дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України.

Разом з тим, відповідача не надав суду доказів у спростування своєї вини у ДТП.

Доводи відповідача у апеляційній скарзі про те, що докази, зокрема, висновок експерта був досліджений із порушення вимог закону не підтверджується матеріалами справи виходчи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що після проведення експертизи позивач був налженим чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свічить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 168), але в судове засідання 07 вересня не зяавися, не повідомивли суд про причини неявки.

При цьому, у судовому засіданні були досліджені докази по справі, в тому числі і виснвок експерта, однак, у даному випадку неявка належно повідомленого відповідача не може свідчити про порушення порядку їх дослідження.

Слід також звернути увагу, що вказуючи на незгоду із висновком експерта, відповідача ОСОБА_7 не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Проте, колегія судів не погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивача 1000 грн., по складанню висновку спеціаліста (а.с.44 ), як витрати по відшкодуванню збитків, оскільки вказаний висновок містить фактичні дані щодо розміру заподіяних збитків, тобто є доказом по справі, разом з тим, витрати по його складенню не являються втратами, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодження речі, або витратами які особа мусить зробити для відновлення свого права, а являються витратами по збору доказів.

Також, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення витрат позивача пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою особою добові ( у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток і відрив від звичайних занять.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту стороні не відшкодовуються.

Відтак, рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2017 рокув частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн., які сплачені за проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку та втрат, пов'язаних з явкою до суду, в сумі 1440 грн. - підлягає скасуванню із ухвалення у цій частині нового про відмову у задоволенні позовних вимог

Крім того, рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2017 року підлягає зміні, а саме: слід зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди та загальної суми з 24975 грн. 31 коп. до 23975 грн. 31 коп. та з 30662 грн. 03 коп. до 28222 грн. 03 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2017 рокув частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн., яку позивач поніс для відновлення свого порушеного права та втрат, пов'язаних з явкою до суду, в сумі 1440 грн. - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн., яку позивач поніс для відновлення свого порушеного права та втрат, пов'язаних з явкою до суду, в сумі 1440 грн. - відмовити.

Змінити рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 вересня 2017 року зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди та загальної суми з 24975 грн. 31 коп. до 23975 грн. 31 коп. та з 30662 грн. 03 коп. до 28222 грн. 03 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

О.О.Панченко