Справа № 161/5167/17
Провадження № 2/161/2165/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди та приведення приміщення у попередній стан

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди та приведення приміщення у попередній стан.Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником будинку № 19 а по вул. Мисливській в м. Луцьку. З 2003 року за його згодою в даному будинку проживали його пасинок відповідач ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_3 та їхніми дітьми. Зазначає, що добровільно звільнити займане житло, на його прохання, відповідачі не погоджувалися, а тому він звернувся до суду за захистом свої порушених прав. Рішенням апеляційного суду Волинського області від 12.01.2017 року виселено відповідачів та їхніх неповнолітніх дітей зі спірного будинку без надання іншого житлового приміщення. Рішення набрало законної сили. 20.03.2017 року державним виконавцем Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ рішення суду виконано. Вказує на те, що під час проживання відповідачі самочинно, без його згоди та дозволу відповідних на це органів, здійснили реконструкцію будинку, провели добудову, зробили дверний пройом з кухні на вулицю в несучій стіні, знесли його сарай, на місці якого добудували ванну та частину кухні, зробили вигрібну яму на межі з сусідами, що відповідає санітарним нормам. Виселяючись з будинку відповідачі зруйнували добудовану кухню та ванну, внаслідок чого пошкодили частину покрівлі на будинку та на сараї, забрали газовий котел, вартістю 7000 грн., зрізали трубу біля котла з різьбою. Після виселення залишили сміття. Вважає, що після їх виселення будинок став не придатним для життя. Крім того, відповідачі не розрахувалися за комунальні послуги за січень-лютий 2017 року, та після винесення рішення апеляційним судом проживали ще 1 місяць 20 днів і, і на його думку повинні були сплатити по 3000 грн. в місяць за проживання, тобто за ними залишився борг в сумі 5000 грн. В добровільному порядку відповідачі відмовилися від сплати зазначених сум боргу. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідачів в солідарному порядку матеріальну шкоду в сумі 15479 грн. та зобовязати їх привести в попередній стан приміщення будинку № 19а по вул. Мисливській в м. Луцьку, а саме: відремонтувати покрівлю на житловому будинку та сараї, закрити дверний пройом з кухні на вулицю, поставити газовий котел та підвести труби до газового котла, засипати вигрібну яму, вивезти сміття.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву з підстав в ній зазначених, просив суд, позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без їхньої участі не подали.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов е підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок № 19 а по вул. Мисливській в м. Луцьку.

У вказаному будинку з 2003 року проживали відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3

12.01.2017 року рішенням Апеляційного суду Волинської області скасовано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.11.2016 року та виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 з будинку № 19 а по вул. Мисливській в м. Луцьку без надання іншого житлового приміщення (а.с. 7-9).

20.03.2017 року державним виконавцем Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ ОСОБА_6 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 161/11729/16-ц виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 14.02.2017 року про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 з будинку № 19 а по вул. Мисливській в м. Луцьку без надання іншого житлового приміщення (а.с. 6).

Таким чином, рішення апеляційного суду Волинської області від 12.01.2017 року виконане - відповідачі зі спірного будинку виселенні.

Судом також встановлено, що за час проживання відповідачів в будинку № 19а по вул. Мисливській в м. Луцьку за період січень - лютий 2017 року виникла заборгованість за комунальні послуги, а саме: вивіз сміття в сумі 25,34 грн., послуги ПАТ «Укртелеком» - 296 грн., електроенергія по лічильнику 269,63 грн. та газ по лічильнику 2887,83 грн., що підтверджується квитанціями про оплату комунальних послуг № 11, 12, 13, 14, що були оплачені ОСОБА_1 (а.с. 10-13). Загальна сума по сплачений рахунках становить 3478,80 грн.

Оскільки, виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно постанови про закінчення виконавчого провадження відбулося 20 березня 2017 року, а заборгованість за комунальні послуги виникла за січень та лютий 2017 року, то суд вважає, що вказану суму заборгованості за комунальні послуги слід стягнути з відповідачів.

Відносно вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за період з 12.01.2017 року (рішення апеляційного суду Волинської області) до 20.03.2017 року (постанова про закінчення виконавчого провадження) в розмірі 5000 грн. (3000 грн. в місяць), та відшкодування вартості газового котла в розмірі 7000 грн., який нібито забрали відповідачі, то вони не підлягають до задоволення, оскільки ним не було надано договору найму житлового приміщення з визначеною сумою в розмірі 3000 грн. на місяць, та не надано будь-яких доказів наявності у його власності газового котла, вартості такого котла, та відомостей про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3 за фактом вчинення крадіжки особистого майна позивача.

Що стосується вимоги позивача про зобовязання ОСОБА_2, ОСОБА_3 привести в попередній стан приміщення будинку № 19а по вул. Мисливській в м. Луцьку, а саме: відремонтувати покрівлю на житловому будинку та сараї, закрити дверний пройом з кухні на вулицю, поставити газовий котел та підвести труби до газового котла, засипати вигрібну яму, вивезти сміття, то суд приходить до наступного.

Згідно із ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз?яснень, викладених у в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, слідує, що суди розглядаючи позови про відшкодування шкоди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

На підтвердження факту руйнації будинку відповідачами, позивач надав в судове засідання диск з відеозаписом будинку, що знаходиться в не придатному для життя стані.

Однак, з даного відеозапису не вбачається, що будинком на відеозаписі є саме будинок № 19 а по вул. Мисливській в м. Луцьку, як і не вбачається час коли цей відеозапис позивачем було зроблено.

Отже, в даному випадку, вказаний відеозапис не може бути визнаний належним і допустимим доказом по справі, оскільки, з нього не вбачається, що саме винні дії відповідачів призвели до приведення будинку належного позивача у непридатний для проживання стан і що на відео відображений саме спірний будинок.

Зазначені вище відомості не містяться і у показаннях свідка ОСОБА_7 допитаного в судового засіданні. Крім того, в своїх пояснення свідок суду пояснив, що за проханням позивача у серпня 2017 року він приходив у житловий будинок, що знаходиться в с. Липни Луцького району.

Крім того, з постанови державного виконавцем Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ від 20.03.2017 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 161/11729/16-ц про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх неповнолітніх дітей з будинку № 19 а по вул. Мисливській в м. Луцьку(а.с. 6) вбачається, що після фактичного виконання рішення від стягувача ОСОБА_1 претензій немає.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначене та ту обставину, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що належному йому майну заподіяно шкоду, що така шкода заподіяна внаслідок винних дій відповідачів, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7000 грн. (вартість котла) та приведення приміщення у попередній стан є необґрунтованими.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, слід задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за комунальні послуги в розмірі 3478,80 грн., в іншій частині позовних вимог - відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати,

Таким чином, стягненню з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 630 грн., тобто по 320 грн. з кожного відповідача.

На підставі ст.ст. 23, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди та приведення приміщення у попередній стан - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 3478 (три тисячі чотириста сімдесят вісім) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 320 (триста двадцять) грн. з кожного

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8