КОПІЯ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/6406/16-ц
Провадження № 22-ц/792/307/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,
за участю секретаря: Кошельника В.М.
сторін: апелянта ОСОБА_1 , її представників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника в/ч НОМЕР_1 , Гуменюка С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 грудня 2016 року, по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_4 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне квартирно-експлуатаційне управління ЗСУ, орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про зобов`язання поновити на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов,
в с т а н о в и л а :
У березні 2016 року ОСОБА_1 в інтересах доньки, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що її донька ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_5 , який в період з 22 липня 2014 року по 3 жовтня 2014 року, з 17 грудня 2014 року по 10 лютого 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 загинув.

Відповідно до листа Головного кваритирно-експлуатаційного управління ЗСУ від 15 січня 2016 року №303/4/16/06 ОСОБА_4 станом на 15 січня 2015 року згідно з обліковими даними перебувала на квартирному обліку в Хмельницькому гарнізоні у військовій частині НОМЕР_1 .

9 лютого 2016 року ОСОБА_1 отримала лист військової частини про те, що на спільному засіданні командування та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було проведено ретельну перевірку облікової справи майора ОСОБА_5 та виявлено ряд недоліків. В ході засідання було вирішено зняти ОСОБА_4 з квартирного обліку при військовій частині, посилаючись на те, що зі складу сім`ї капітана ОСОБА_5 було виключено колишню дружину ОСОБА_1 та двох дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у зв`язку з розлученням.

Вважає такі дії відповідача необґрунтованими та протиправними, та наполягає на тому, що ОСОБА_4 є членом сім`ї загиблого військовослужбовця.

У зв`язку з цим позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд зобов`язати житлову комісію в/ч НОМЕР_1 поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартирному обліку військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов і перебувають на обліку у в/ч НОМЕР_1 , та включити до списку першочергової черги.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах доньки ОСОБА_4 , в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважає це рішення незаконним та необґрунтованим з мотивів неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки доказів, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Посилається на те, що місцевим судом безпідставно не прийнятий до уваги лист Головного КЕУ ЗСУ, згідно якого вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на квартирному обліку в Хмельницькому гарнізоні у в/ч НОМЕР_1 . Суд, на думку апелянта, безпідставно зазначив, що позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів того, що на час загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 ОСОБА_4 перебувала на квартирному обліку разом з батьком. В спростування висновків суду апелянт зазначає, що згідно облікових даних Головного КЕУ ЗСУ станом на момент видачі листа (15 січня 2016 року) на момент загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), донька ОСОБА_4 перебувала на квартирному обліку в Хмельницькому гарнізоні у в/ч НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 є членом сім`ї свого батька ОСОБА_5 , оскільки за п. 2 ч. 3 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Також у своїх твердженнях апелянт посилається на те, що відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 вересня 2010 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано. З рішення вбачається, що діти проживали з матір`ю (а. с. 31).

21 січня 2013 року ОСОБА_5 написав рапорт голові житлової комісії, у якому просив внести зміни в його обліковій справі у зв`язку з розлученням, а саме зняти з квартирного обліку при в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с. 32).

Згідно виданої ОСОБА_5 довідки від 24 листопада 2014 року вбачається, що на його утриманні нікого немає (а.с. 33).

ОСОБА_1 отримала лист Головного КЕУ ЗСУ від 15 січня 2016 року, у якому їй запропоновано звернутися до виконавчого комітету Хмельницької міської ради із заявою про зарахування на квартирний облік, та у КЕВ м. Хмельницький (а.с. 6,7).

Згідно довідки про склад сім`ї вбачається, що ОСОБА_1 разом з двома дітьми: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прописана та проживає за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 (а.с. 8).

ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

18 лютого 2015 року членам сім`ї капітана ОСОБА_5 видана довідка про його безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с. 13).

Згідно витягу з протоколу спільного засідання командування та житлової комісії №3 від 10 березня 2015 року постановлено зарахувати в списки черг на першочергове отримання житла при військовій частині дочку загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , 2007 р.н. з 10.03.2015 року, про що повідомити КЕВ м. Хмельницький та ЖКГ (а.с. 35).

18 грудня 2015 року на спільному засіданні командування та житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , що оформлено протоколом спільного засідання №29 постановлено виключити колишню дружину ОСОБА_5 ОСОБА_1 та двох дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у зв`язку з розлученням (а.с. 10, 36).

Згідно довідки УПСЗН ХМР від 31.03.2015 року ОСОБА_4 , 2007 р.н., має право на пільги, передбачені ст. 15 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту як дитина загиблого ветерана війни згідно п. 1 ст. 10 вищевказаного Закону (а.с. 42).

Як випливає з витягу з протоколу №7 спільного засідання командування та житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 12 травня 2016 року, ОСОБА_4 знято з квартирного обліку при в/ч НОМЕР_1 у зв`язку з помилковим взяттям на квартирний облік (а.с. 51).

Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що 21 січня 2013 року ОСОБА_5 подав рапорт голові житлової комісії про внесення змін в його обліковій справі у зв`язку з розлученням, а саме просив зняти з квартирного обліку при в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 . Цей рапорт було розглянуто на спільному засіданні командування та житлової комісії 20 лютого 2013 року та було постановлено зняти з квартирного обліку при в/ч НОМЕР_1 колишню дружину та двох дітей військовослужбовця. Постановлене 20 лютого 2013 року рішення командування та житлової комісії позивач не оскаржувала, вимог про його скасування до суду не подавала.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів підтвердження того, що на час загибелі військовослужбовця донька ОСОБА_4 перебувала на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 разом з батьком чи за місцем його проживання, чи проживала з ним на день його загибелі та потребувала чи потребує поліпшення житлових умов. Крім того, позивачем не надано суду доказів того, що вона зверталась до відповідача із заявою про постановлення ОСОБА_4 на квартирний облік при в/ч НОМЕР_1 .

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду.

Так, відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у позачерговому порядку в разі потреби поліпшення житлових умов надаються жилі приміщення сім`ям військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, за місцем їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Згідно п. п. 7, 8 п.44 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. N 470, із змінами і доповненнями, у першу чергу жилі приміщення надаються тим, що перебувають на квартирному обліку:

- сім`ям осіб, які загинули при виконанні державних або громадських обов`язків, виконанні обов`язку громадянина СРСР по рятуванню життя людини, по охороні соціалістичної власності і правопорядку;

- сім`ям осіб, які загинули на виробництві внаслідок нещасного випадку.

До членів сімей осіб, вказаних у підпунктах 7 і 8 цього пункту, належать ті, хто перебував разом з ними на квартирному обліку. Якщо ці особи на обліку не перебували, членами їх сімей визнаються ті, хто проживав разом з ними на день загибелі: подружжя, що вдруге не одружилося; діти, які не мають своєї сім`ї, або хоч і мають свою сім`ю, але стали інвалідами до досягнення повноліття; батьки; утриманці загиблого, яким призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.15 ч.1 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам, на яких поширюється чинність цього Закону (стаття 10), надаються такі пільги: позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Статтею 34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; які проживають у гуртожитках. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно з ч.1 ст.39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу.

Відповідно до п. 2.10 Наказу Міноборони, від 30.11.2011, № 737 "Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями", у разі розірвання шлюбу на обліку разом із військовослужбовцем залишаються тільки члени його сім`ї, які за рішенням суду залишилися з ним, а у випадку, коли ці члени сім`ї повнолітні, - за їх письмовою заявою. Інший з подружжя у разі, якщо він не є військовослужбовцем, з квартирного обліку у ЗС України знімається.
Таким чином, висновок суду, що в судовому засіданні позивачем не доведено, що ОСОБА_4 є членом сім`ї військовослужбовця в розумінні питання постановки на квартирний облік і має право на отримання пільги на постановку на квартирний облік до списку військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов і перебувають на обліку у в/ч НОМЕР_1 , та включення до списку першочергової черги. Зазначений висновок суду не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року N 5-рп/99, щодо офіційного роз`яснення поняття член сім`ї військовослужбовця
Посилання апелянта, що місцевим судом безпідставно не прийнятий до уваги лист Головного КЕУ ЗСУ, згідно якого вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на квартирному обліку в Хмельницькому гарнізоні у в/ч НОМЕР_1 , не може бути підставою для скасування рішення суду. Зазначений документ носить інформаційний характер і не може бути підтвердженням права позивача.

Суд, всупереч заяві апелянта, обґрунтовано зазначив, що позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів того, що на час загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 ОСОБА_4 перебувала на квартирному обліку разом з батьком.

Посилання апелянта, що ОСОБА_4 є членом сім`ї свого батька ОСОБА_5 , оскільки за п. 2 ч. 3 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає, не може бути застосоване при вирішенні зазначеного спору тому що регулює різні взаємовідносини.

Необґрунтованим є твердження апелянта про те, що суд прийняв рішення всупереч вимог ст. 3 Конвенції про права дитини, яка зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Зазначена Конвенція не регулює питання постановки військовослужбовців на квартирний облік.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах доньки ОСОБА_4 відхилити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський
Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова
Суддя: /підпис/ Т.О. Янчук
З оригіналом згідно:
суддя апеляційного суду А.В. Купельський
________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Козак О.В. Категорія: 43
Доповідач: Купельський А.В.