27.11.2017 Провадження по справі № 2/380/356/17
Справа № 380/997/17
Рішення

іменем України

27 листопада 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

за участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Агросистема Плюс» про визнання договору недійсним,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 22.01.2013 року, укладений з приватним підприємством «Агросистема-Плюс», скасувати його державну реєстрацію та зобовязати відповідача повернути належну їй земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки площею 3,3710 га, кадастровий номер :03:000:0012, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. В 2017 році їй стало відомо, що без її згоди 22.01.2013 року між нею та відповідачем ПП «Агросистема-Плюс» був укладений договір оренди даної земельної ділянки строком на 10 років. Даний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію інших речових прав 27.03.2014 року за № 5137217. Проте цей договір позивач не підписувала, підпис в договорі від її імені поставлений іншою особою, а тому ОСОБА_2 просить даний договір визнати недійсним.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовних вимог не визнав, посилаючись на надане письмове заперечення (а.с.21-22).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 3,3710 га, кадастровий номер :03:000:0012, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 074801 від 05.12.2003 року (а.с.5). 22.01.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди даної земельної ділянки строком на 10 років (а.с.6) та відповідно акту прийому-передачі обєкту оренди від 22.01.2013 року (а.с.7) земельна ділянка була передана в користування орендаря ПП «Агросистема-Плюс». Даний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію інших речових прав 27.03.2014 року за № 5137217. Проте із висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВСУкраїни № 8-4/1834 від 12.10.2017 року (а.с.61-65) вбачається, що підписи в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі від 22.01.2013 року, укладеному між ОСОБА_2 та ПП «Агросистема-Плюс» та акту прийому-передачі обєкта оренди від 22.01.2013 року виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ч.1,ч.3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити вимогам цього кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Ці ж самі обставини зазначені в ст.627 ЦК України, в якій зазначено, що сторони договору є вільними в укладенні договору.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

У п. 8 постанови пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Як встановлено судом, позивач, будучи власником земельної ділянки, згоди на її оренду не давала, договір оренди цієї ділянки з відповідачем не укладала, підпис в договорі оренди вчинений не позивачем, а тому в силу цих обставин позовні вимоги про визнання договору недійсним підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (реституція).

П. 10 постанови пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачає, що реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Таким чином позовні вимоги позивача про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 22.01.2013 року, та повернення її власнику також підлягають задоволенню.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 4170,24 гривень документально підтверджених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 208,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст.ст. ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, ст.16 Закону України «Про оренду землі», суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Агросистема Плюс» про визнання договору недійсним задовольнити повністю.

Визнати недійсним Договір оренди землі від 22.01.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Агросистема- Плюс», ЄДРПОУ 3159283 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0012 розміром 3,3710 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію інших речових прав від 27.03.2014 року за № 5137217.

Скасувати державну реєстрацію Договору оренди землі від 22.01.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Агросистема- Плюс», ЄДРПОУ 3159283, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію інших речових прав від 27.03.2014 року за № 5137217.

Зобов?язати Приватне підприємство «АгросистемаПлюс», адреса: 09820, вул. Ломоносова, 1 м. Тетіїв Київська область, , р/р 1 в АТ «РФБ Аваль» МФО 3808005 повернути земельну ділянку площею 3,3710 га кадастровий номер :03:000:0012, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області власнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с. Бурківці вул. Козуба Тетіївського району Київської області.

Стягнути з Приватного підприємства «АгросистемаПлюс», адреса: 09820, вул. Ломоносова, 1 м. Тетіїв Київська область, , р/р 1 в АТ «РФБ Аваль» МФО 3808005 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Бурківці вул. Козуба Тетіївського району Київської області судові витрати у розмірі 4 170 (чотири тисячі сто сімдесят) гривень 24 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: Т.П.Косович