АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1414/17 Справа № 185/7350/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Палюх Т. Д. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І. о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою вона користується послугами відповідача по водопостачанню та водовідведенню. Ії чоловік ОСОБА_3 також проживав в цій квартирі, але помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті чоловіка, який займався оплатою комунальних послуг, вона дізналася про наявну заборгованість за надані відповідачем послуги по водопостачанню та водовідведенню в сумі 24 337 грн. 07 коп. На цей час вона здійснює поточні платежі за користування водою та каналізацією. Договір на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між нею та відповідачем не укладався, тому вона 16 серпня 2016року звернулась до відповідача з заявою про укладення такого договору, обов'язковою умовою укладення якого, щоб в договорі була зазначена не наявна заборгованість в сумі 24 337,07грн., а заборгованість в сумі, розрахованій за період за останні три роки. 26 серпня 2016 року відповідач письмово відмовив їй в укладенні договору на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на вказаних позивачем умовах, тому просила зобов'язати відповідача заключити з нею договір на постачання води і користування каналізацією і вказати в ньому про заборгованість тільки за останні три роки, починаючи з 06 вересня 2013 року по 06 вересня 2016 року.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Не погодившись з рішенням суду, позивач падала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків викладених у рішенні суду фактичним обставинам справи та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Договір про надання послуг з питного водопостачання

укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання

або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині у частині першій цієї сатті.

У ст.20 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» зазначено, що у договорі про надання послуг з питного водопостачання повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання.

За згодою сторін договору про надання послуг з питного

водопостачання у ньому можуть бути зазначені інші умови.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В ст.ст.6, 627 ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-110цс12 від 10 жовтня 2012 року.

З матеріалів справи вбачається позивач ОСОБА_2 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до особистого рахунку НОМЕР_1 заборгованість споживача ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 за надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 18 листопада 2016 року складає 24 318 грн. 84 коп. (а.с.16, 17, 29).

16 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради»із заявою про укладення з нею договору про надання послуг з питного водопостачання та зазначила в заяві, що в договорі слід обов'язково вказати, що заборгованість існує лише за період у три роки - з 06 вересня 2013 року по 06 вересня 2016 року (а.с.7).

Листом №2164 від 18 серпня 2016 року відповідачем було письмово повідомлено ОСОБА_2 про можливість укладення такого договору, але зі вказівкою про те, що у позивача існує заборгованість із водопостачання та водовідведення, оскільки станом на 01 серпня 2016 року така заборгованість становить 24 337 грн. 07 коп. (а.с.16, 17, 28).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи Наказом КП "Павлоградводоканал" № 79 від 03 березня 2016 року було затверджено типовий договір про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення з посиланням на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання де, за положенням п. 6.8., вказується заборгованість споживача за послуги постачання холодної води, водовідведення на момент укладення договору (а.с.18, 19, 20).

Отже, відповідачем було затверджено типовий договір про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення та відповідач заперечував проти укладення такого договору на умовах позивача, які є відмінними від умов типового договору, враховуючи принцип свободи договору, встановлений законом, суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача заключити з нею договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення саме на визначених нею умовах.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності рішення суду є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду апелянтом не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді