АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа 754/4548/16-ц Головуючий у І-й інстанції - Таран Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову Банк зазначав, що 07.05.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір кредиту №40.29-48/179, за яким відповідачу ОСОБА_2 було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 20 027 доларів США, зі сплатою 11,5 % річних.

В якості додаткового забезпечення виконання кредитних зобов'язань між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 07.05.2007 року укладено договір поруки №013/207-П, за умовами якого остання зобов'язалась перед позивачем солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором № 40.29-48/179 від 07.05.2007 року.

30.10.2009 р. між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору кредиту №40.29-48/179 від 07.05.2007 р., якою було змінено графік погашення заборгованості.

09.07.2010 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору кредиту №40.29-48/179 від 07.05.2007 р., якою було змінено кінцевий термін повернення заборгованості, а саме: до 06 травня 2016 р.

Крім того, 09.07.2010 р. між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до договору поруки №013/207-П від 07.05.2007 р., якою було змінено кінцевий термін повернення заборгованості - до 06 травня 2016 р.

В порушення умов договору кредиту, відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу не здійснює погашенняпроцентів за користування кредитом у встановлені терміни, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 25.01.2016 року складає 5 589,03 доларів США, що по курсу НБУ на 25.01.2016 року становить 138 564,04 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 4 336, 94 долари США, що по курсу НБУ становить 107 522, 13 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1 233,69 доларів США, що по курсу НБУ на 25.01.2016 року становить30 585, 79 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - у зв'язку з чим позивач просив суд позов задовольнити, стягнувши на його користь з відповідачів солідарно заборгованість у зазначеному розмірі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 422,14 долари США та судовий збір в сумі 2 016,22 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в поданій на адресу суду заяві просила розглядати справу у її відсутність.

Представник ПАТ "Укрсоцбанк" проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого з рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 07.05.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір кредиту №40.29-48/179, за яким відповідачу ОСОБА_2 було надано у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 20 027 доларів США, зі сплатою 11,5 % річних.

Відповідно до п. 1.2 договору кредиту, кредит надавався відповідачу для придбання автомобіля марки Mitsubishi Lancer, 2007 р. випуску.

В якості додаткового забезпечення виконання кредитних зобов'язань між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 07.05.2007 року укладено договір поруки №013/207-П, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язалась перед позивачем солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту № 40.29-48/179 від 07.05.2007 року.

30.10.2009 р. між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору кредиту №40.29-48/179 від 07.05.2007 р., якою було змінено графік погашення заборгованості.

09.07.2010 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору кредиту №40.29-48/179 від 07.05.2007 р., якою було змінено кінцевий термін повернення заборгованості, а саме: до 06 травня 2016 р.

Крім того, 09.07.2010 р. між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до договору поруки №013/207-П від 07.05.2007 р., якою було змінено кінцевий термін повернення заборгованості - до 06 травня 2016 р.

Позивачем виконані в повному обсязі зобов'язання за договорами.

Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання не виконував належним чином, в результаті утворилася заборгованість за кредитним договором. Як видно з розрахунку, наданого позивачем, у відповідача ОСОБА_2 станом на 25.01.2016 року існує заборгованість перед позивачем в розмірі 5 589,03 доларів США, що по курсу НБУ становить 138 564,04 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 4336,94 доларів США, що по курсу НБУ станом на 25.01.2016 р. становить 107 522,13 грн.; пені, яка передбачена за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок, -1 233,69 доларів США, що по курсу НБУ станом на 25.01.2016 року становить 30 585,79 грн.; пені яка передбачена за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок -18,40 доларів США, що по курсу НБУ станом на 25.01.2016 р. становить 456,12 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачем ОСОБА_2 не отримувався кредит у позивача, не заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору №40.29-48/179 від 07.05.2007 р., надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових коштів в іноземній валюті (доларах США) з позичкового рахунку №2821 шляхом конвертації через касу банку для подальшого перерахування позичальником на цілі, визначені п. 1.2. цього договору.

За змістом п. 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Крім того, кредитний договір №40.29-48/179 від 07.05.2007 р. та додаткові угоди до кредитного договору є чинними, відповідачем ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не визнані недійсними, за отриманий кредит відповідачем придбано автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2007 р. випуску. Відповідач ОСОБА_2 деякий час здійснював платежі за кредитом, сплачував відсотки за користування кредитом, що в свою чергу підтверджує факт отримання останнім кредитних коштів.

Судом також були досліджені копії заяв відповідачки ОСОБА_3, в яких остання давала свою згоду на укладення зазначених договорів своїм чоловіком ОСОБА_2 Крім того, 09.07.2010 р. між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до договору поруки №013/207-П від 07.05.2007 р., якою було змінено кінцевий термін повернення заборгованості - до 06 травня 2016 р.

Вказані обставини свідчать про належне виконання позивачем своїх обов»язків за договором кредиту.

Разом з тим, частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" та стягуючи солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 422,14 долари США, суд першої інстанції не в повній мірі з»ясував суму заборгованості за кредитом, що підлягає стягненню на користь позивача в межах позовної давності.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ст.258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі за № 6-272 цс16, якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як видно зі справи, згідно з умовами укладеного кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення і процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які зобов'язують боржника повернути весь борг частинами та встановлюють відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору кредиту погашення кредиту має здійснюватися позичальником частинами до 10 числа кожного місяця, а процентів - 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, тому початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з часу несплати кожного чергового платежу.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, відповідач ОСОБА_2 періодично виконував щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку із чим утворилася заборгованість за кредитним договором з 30.10.2009 р.

08.08.2017 р. представником відповідача ОСОБА_2 до винесення судом першої інстанції судового рішення подано заяву про застосування строку позовної давності( а.с.96).

Згідно зі ст.264 ЦК перебіг строку позовної давності переривається: вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (наприклад, часткове повернення боргу, лист з проханням про відстрочку повернення боргу тощо). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Пунктом 1.1.2 кредитного договору №40.29-48/179 від 07 травня 2007 року встановлено, що кінцевий термін повернення кредиту 06 травня 2014 р., однак додатковою угодою до даного договору від 09.07.2010 р. та додатковою угодою до договору поруки №013/207-П від 07.05.2007 р., укладеною 09.07.2010 р. між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було змінено графік погашення заборгованості та встановлено термін погашення заборгованості до 06 травня 2016 р. Укладення вказаних додаткових угод свідчить про визнання відповідачами свого боргу, і з 09.07.2010 р. розпочався новий строк позовної давності.

Разом з тим, з даним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду лише 04.04.2016 року, отже порушене право позивача підлягає захисту в межах позовної давності з 04.04.2013 р. по 04.04.2016 року. Та обставина, що відповідачем ОСОБА_2 в цей період вносилися чергові платежі за окремі місяці, не свідчить про те, що перебіг строку позовної давності переривався, оскільки їх розмір не перевищував сум щомісячних внесків.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 30.10.2009 р. по 04.04.2013 р. необхідно відмовити за пропуском строку позовної давності, зокрема, не підлягає стягненню заборгованість, що виникла: 30.10.2009 р. в сумі 118, 23 доларів США, 26.05.2010 р. -208,81 доларів США, 29.06.2010 р. -471, 44 долар США, 12.07.2010 р.-734, 44 долари США, а всього в сумі 1532, 92 долари США. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 2 804, 02 долари США (4336, 94 - 1532,92=2804, 02).

Що стосується висновків суду про доведеність позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» щодо стягнення з відповідачів пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 14.04.2015 р. по 12.01.2016 р. в розмірі 1 071, 60 доларів США та за несвоєчасне повернення відсотків за період з 09.04.2015 р. по 25.09.2015 р. в розмірі 13,59 доларів США, то вони відповідають обставинам справи й грунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, підлягає стягненню солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 3936, 44 доларів США (2804, 02+1 071, 60 +13,59).

З огляду на викладене, рішення суду необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутої з відповідачів на користь позивача заборгованості з 5422, 14 доларів США до 3936, 44 доларів США.

Підлягає зміні рішення суду і в частині стягнення солідарно з відповідачів судового збору. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір по 487 грн. 97 коп. з кожного.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 на те, що суд не дослідив строків, відповідно до яких кредитор має право вимагати солідарного стягнення боргу з поручителя, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачка ОСОБА_3 рішення суд не оскаржувала. Відповідач ОСОБА_2 не має повноважень представляти у суді інтереси ОСОБА_3

Керуючись 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року змінити, зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості з 5422, 14 доларів США до 3 936, 44 доларів США., стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір по 487 грн.97 коп. з кожного.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: