Справа № 313/828/17
Провадження № 2/313/290/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2017 року смт.Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Кравцова С.О. при секретарі судового засідання Василенко Л.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні Веселівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В :

05 липня 2017 позивач звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором позики. В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначив, що 15 квітня 2016 року ним було надано за договором позики в борг ОСОБА_3 гроші в сумі 10 200 гривень. Зазначені гроші в сумі 10 200 гривень були передані відповідачу готівкою в борг, при цьому відповідач повинен був їх повернути до 15 червня 2016 року.

Надаючи зазначені гроші в борг відповідачу, останній власноручно написав розписку про те, що отримав в борг від позивача гроші в сумі 10 200 гривень, та зобовязується повернути їх до 15.06.2016 року. Дану розписку відповідач передав добровільно.

Проте, відповідач свої зобовязання не виконав та до теперішнього часу не повернув позивачу всі отримані в борг гроші. Крім того, відповідач під будь-яким приводом ухиляється від виконання свого зобовязання та уникає зустрічей щодо вирішення у позасудовому порядку даного питання. З метою врегулювання даного спору в позасудовому порядку позивачем 07 квітня 2017 року направлено лист, в якому прохав повернути відповідача суму боргу отриману до договору позики і попередив про те, що у разі не повернення боргу позивач вимушений буде звернутися до суду. Однак, на даний лист ОСОБА_3 не відреагував та до теперішнього часу не повернув борг.

Крім того, 15.06.2015 року позивачем було надано за договором позики ОСОБА_3 в борг гроші в сумі 300 доларів США, строком на 2 місяці під проценти в сумі 600 гривень щомісячно. Надаючи зазначені гроші в борг ОСОБА_3, останній власноручно написав розписку про те, що отримав в борг гроші в сумі еквівалентній 300 доларів США, що на час звернення до суду, тобто станом на 04.07.2017 рік, становить по курсу Національного Банку України 7 797 гривень.

Відповідно до повідомлення від 04.07.2017 року Національного Банку України, станом на 04.07.2017 рік, тобто на час звернення до суду з позовною заявою, 300 доларів США становить - 7 797 грн., з них:

1 долар США становить 25,99 грн.

300 доларів США, які надано в борг х 25,99 грн. (ціна 1 долару) = 7 797 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 повинен повернути гроші в сумі 17 797 грн., які отримав в борг 15.04.2016 року та 15.06.2015 року.

Позивачем вживалися заходи до врегулювання досудового спору свідчать копії претензій та підтверджуючі документи про отримання їх відповідачем, які додаються до позовної заяви.

У звязку з тим, що відповідач ухиляється від виконання зобовязання позивач позбавлений права використовувати свої гроші на власний розсуд.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої позовні вимоги та наполягали на задоволенні їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України).

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей ( ч.2 ст.1047 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 15.04.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики за яким передав останньому 10200 гривень, які відповідач зобовязаний був повернути до 15.06.2016 року. На підтвердження укладеного договору позики грошових коштів останнім була надана розписка. Також 15.06.2016 року ОСОБА_1 за договором позики було надано ОСОБА_3 300 доларів США, які відповідач зобовязаний був повернути до 15.08.2016 року, про що власноручно було написано останнім розписка. Загальна сума боргу ОСОБА_3 становить 17797 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні, ні в передбачений ст.1049 ЦК України строк, ні на даний час позика позикодавцю не повернута.

За змістом ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 640 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 192,526, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130,174, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за договором позики в сумі 17797 (сімнадцять тисяч сімсот девяносто сім) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4