Справа № 177/3336/13-ц
Провадження № 2-п/177/5/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2017

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Суботіна С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представника заявника ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2014 по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 18.01.2017 звернувся до суду із указаною заявою, яку уточнив, обгрунтовуючи її тим, що не повідомлявся Криворізьким районним судом Дніпропетровської області належним чином, у звязку з чим не був присутній у судовому засіданні та позбавлений можливості безпосередньо взяти участь у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання правочину недійсним та звернення стягнення на предмет застави, а також доводити обставини в заперечення позовних вимог, надавати докази та здійснювати інші процесуальні права, передбачені ст. ст. 27, 21 ЦПК України. Зокрема, за адресою, яка зазначена позивачем у позовній заяві, а також на яку відправлялися виклики судом, та, власне, заочне рішення від 07.08.2014, а саме: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волзька, 2А, він не проживає, а мешкає з 10.01.2013 в с. Червони Поди Криворізького району Дніпропетровської області, вул. Українська, 9, про що свідчить відмітка про реєстрацію у його паспорті. Крім того, заочне рішення від 07.08.2014, надіслано на адресу заявника 19.08.2014 експрес-доставкою Меркурій, що є порушенням норм ст. 227 ЦПК України. Також, Криворізьким районним судом вказане заочне рішення ухвалювалося без врахування рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2012 у справі № 2/0417/4273, згідно з яким із заявника стягнуто заборгованість, яка станом на 03.04.2012 склала 798298,19 грн., а всього, з урахуванням судового збору 801517,19 грн. При примусовому виконанні виконавчого листа № 2/0417/4273 від 17.05.2012, Дзержинським ВДВС Криворізького МУЮ винесено постанову, якою звернуто стягнення на заробітну плату та інші доходи заявника, яке станом на день подання заяви про скасування заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2014, перебуває на стадії виконання. Крім того, заявник зазначає про той факт, що обтяження на майно, яке було предметом договору застави від 17.04.2008 № 1/180-МК/2, а саме: автомобіль МОL, 1988 року випуску: тип ТЗ: ПРИЧІП-САМОСКИД-Е, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна лише 05.08.2013, тобто через 5 років після укладення вказаного договору. Вищевказані обставини, у своїй сукупності, на думку заявника, є підставою для скасування заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2014 у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та звернення стягнення на предмет застави..

Заявник та його представник у судовому засіданні, кожен окремо, підтримали заяву у повному обсязі та просили її задовольнити.

Від представника ОСОБА_4 ОСОБА_1, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд вказаної заяви за його відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення розглянуто в судовому засіданні за відсутності осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, що не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Частина 1 статті 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно із положеннями ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, виходячи з аналізу статті 232 ЦПК України, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можливо говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 07.08.2014 ухвалено заочне рішення у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та звернення стягнення на предмет застави (а.с.116).

Відповідач ОСОБА_2 протягом всього строку розгляду вказаної справи повідомлявся належним чином про час та місце її розгляду у порядку, встановленому чинним ЦПК України, але в судові засідання не зявився. При цьому, в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача ОСОБА_2 в судові засідання, вжито відповідних заходів для його повідомлення про час та місце розгляду справи відповідно до ст. 74, ч. 1 ст. 76 ЦПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.72,75,77), які надсилались судом безпосередньо на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2, зазначеної у копії паспорту останнього (а.с.59). У судовому засідання ОСОБА_2 також зазначив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи № 177/3336/13-ц, рішення Криворізького районного суду від 07.08.2014 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та звернення стягнення на предмет застави, 19.08.2014 направлено на адресу реєстрації заявника: вул. Волзька, 2А, м. Кривий Ріг (а.с.131), однак ОСОБА_6 відмовився прийняти документ 19.08.2014, а отже згідно з ч. 8 ст. 76 ЦПК України, вважається таким, що отримав рішення суду.

Посилання заявника ОСОБА_2 на заочне рішення Індустріального суду Дніпропетровської області від 17.05.2012, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки предметом позовних вимог за вказаним рішення є стягнення заборгованості у розмірі 798298,190 грн.

Водночас, предметом розгляду у справі Криворізького районного суду Дніпропетровської області № 177/3336/13-ц, є позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та звернення стягнення на предмет застави.

Також суд зазначає, що внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 05.08.2013 даних про реєстрацію обтяжень щодо марки МОL, 1988 року випуску: тип ТЗ: ПРИЧІП-САМОСКИД-Е, який є предметом договору застави № 1/180-МК/2 від 17.04.2008, зі значним проміжком в часі, а саме, майже через 5 років після укладення вказаного договору застави, не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обтяжень і про те, що ОСОБА_2 мав право вільно розпоряджатися вказаним заставним майном, оскільки про вказані обмеження йому було відомо (п. 17.7 Договору застави № 1/180-МК/2, а.с.56)

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, заяву про його перегляд слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 228-232 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2014 у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним та звернення стягнення на предмет застави, - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: