Справа № 226/1246/17
Провадження № 2/226/489/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

14.08.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О.,

позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом і в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 22.10.2007 померла її бабця ОСОБА_4, а 11.03.2012 її дід ОСОБА_5, після смерті яких відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) та земельну ділянку. Вона є спадкоємцем після смерті бабці та діда, в той час як її батько відповідач ОСОБА_3, який є сином померлих, за оформленням документів на спадщину не звертався та відмовляється від спадкування на її користь. Вона вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з бабцею і дідом на момент їх смерті. Однак на її звернення до нотаріуса в травні 2017 року було надано відмову у видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не надано доказів про прийняття спадщини та не підтверджено спільне проживання із спадкодавцями. Просить суд встановити факт її проживання з ОСОБА_4 з 01.01.2007 по 22.10.2007 та з ОСОБА_5 з 01.10.2011 по 11.03.2012 за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Малинівка, вул. Центральна, буд. 81.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої вимоги, обґрунтувавши їх відомостями, викладеними в заяві. Додатково пояснила, що вона з дитинства періодично мешкала у бабці з дідом, а коли вони стали старі, то знов почала проживати там та доглядати їх. Так, бабуся перенесла інсульт, хворіла на серцеву хворобу, тому з початку 2007 року і по день смерті бабці 22.10.2007 вона мешкала з нею і дідом за вказаною адресою в с. Малинівці, лише іноді наїжджаючи до свого житла в м. Мирнограді. Потім, коли бабуся померла, вона продовжувала періодично мешкати з дідом, але згодом, з жовтня 2011 року, дід вже не міг обслуговувати себе сам, тому вона постійно жила з ним з цього часу і по день його смерті 11.03.2012. Потім батько продав будинок, а земельні ділянки лишилися, вона думала, що успадкувала їх. Батько на спадщину не претендує. Просила суд задовольнити її вимоги повністю.

Представник позивача ОСОБА_2 також підтримав вимоги позову і просив їх задовольнити, вважаючи, що в наявності достатньо доказів на підтвердження позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що підтверджує постійне проживання своєї дочки ОСОБА_1 зі своїми батьками на час смерті кожного з них в с. Малиновці. Також в заяві зазначено про відмову ОСОБА_3 від спадщини на користь ОСОБА_1

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази у справі окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_3 (а.с. 8, 9), який, у свою чергу, є сином ОСОБА_5 і ОСОБА_4 (а.с. 14). Тобто, позивач є рідною онукою ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Подружжя ОСОБА_4 було зареєстроване та фактично мешкало за адресою: Донецька область, Красноармійський район, с. Улянівка (нині с. Малинівка), вул. Леніна (нині вул. Центральна), буд. 81 (а.с. 21, 223)

ОСОБА_4 померла 22.10.2007 (а.с. 18).

ОСОБА_5 помер 11.03.2012 (а.с. 19).

За життя ОСОБА_4 належала земельну частка (пай) площею 6,73 га у КСП ім. Ульянова (а.с. 20), а ОСОБА_5 земельна ділянка площею 5,3547 га в Улянівській сільській раді (а.с. 22).

Згідно з актом комісії Малинівської сільської ради від 13.06.2017, ОСОБА_1 проживала разом з бабусею ОСОБА_4 з січня 2007 року по день смерті останньої 22.10.2007 і доглядала за нею весь вказаний час (а.с. 25).

Згідно з актом комісії Малинівської сільської ради від 13.06.2017, ОСОБА_1 проживала разом з дідусем ОСОБА_5 з жовтня 2011 року по день смерті останнього 11.03.2012 і доглядала за ним весь вказаний час (а.с. 25).

В той самий час, згідно з паспортом, позивач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Постановою від 15.05.2017 державним нотаріусом Другої красноармійської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельні ділянки після померлого ОСОБА_5, оскільки вона пропустила шестимісячний строку для подання заяви про прийняття спадщини, є зареєстрованою в іншому місці, ніж померлий, та не надала правовстановлюючих документів на земельні ділянки (а.с. 26).

За відомостями Другої покровської державної нотаріальної контори від 03.08.2017, спадкова справа на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4, не відкривалася, даних про спадкоємців немає, заповіти від імені вказаних осіб не посвідчувалися (а.с. 38-42).

На підтвердження факту постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зазначені позивачем періоди вказують пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, опитаних судом під час судового засідання, які, будучі далекими родичами і сусідами родини ОСОБА_5, підтвердили, що доглядала кожного з них їх онука ОСОБА_1, яка постійно, тривалий час як до смерті бабусі, так і потім, до смерті дідуся, мешкала з ними, опікувалася старими, доглядала їх.

Таким чином, вказані позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході дослідження судом доказів у справі.

Як встановлює ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи зі змісту п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вимога позивача розглядається в позовному провадженні, оскільки встановлення факту, що має юридичне значення (проживання однією сім'єю без реєстрації шлюб) може бути наслідком наступного майнового спору.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пункт 23 цієї постанови визначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з положеннями частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки факт постійного проживання позивача зі спадкодавцями на час відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

На пiдставi викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Малинівка, вул. Центральна, 81, з 01.01.2007 по день смерті останньої 22.10.2007.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Малинівка, вул. Центральна, 81, з 01.10.2011 по день смерті останнього 11.03.2012.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова