Справа № 523/6047/17
Провадження №2/523/3098/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи , такою що втратила право користування житловим приміщенням,

Установив:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 25 квітня 2017 р. (л.с.1-2). В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2014р. за № 26900496. Відповідачка зареєстрована за даною квартирою , але не мешкає в квартирі з вересня 2015 року , її особистих речей в квартирі не має, вона добровільно залишила квартиру позивачки, з вересня 2015 р. відповідачка не зявлялась до квартири, вселитись не намагалась , своє фактичне місце проживання не повідомляла.

Позивач вважає, що не проживаючи на спірній жилій площі, не маючи ніякого відношення до неї, не несучи ніяких витрат на утримання жилої площі, відповідач втратив право користування нею та просить позов задовольнити.

Представник позивача подав до суду заяву від 28 серпня 2017 р. (вх №23804) про розгляд справи за відсутність сторони позивача, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з,явились, про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідач а ОСОБА_3

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2014р. за № 26900496 (л.с.3,4) Відповідачка зареєстрована за даною квартирою (л.с.5 довідка №39 від 03 .04.2017р.) , але не мешкає в квартирі з вересня 2015 року , її особистих речей в квартирі не має, вона добровільно залишила квартиру позивачки, з вересня 2015 р. , що підтверджується поясненнями сусідів, завіреними головою ЖБК «Іллічівський25» (л.с.6,7).Відповідачка не зявлялась до квартири, вселитись не намагалась , своє фактичне місце проживання не повідомляла, 07.05.2015р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 ОСОБА_5, змінивши своє прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_5, що відображено в довідці від 11.05.2017р. №1830/46-24 відділу РАЦС Суворовського району м.Одеси.Відповідачка не повідомляє своїй матері позивачці своє місце проживання з чоловіком.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

З урахуванням встановленого, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2. .

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10,11,14, 57-64 , 77, 169, 157, 158, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи , такою що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя