Провадження № 22ц/790/3838/17 Головуючий 1-ї інст. - Сиротников Р.Є.
Справа №643/9715/16-ц Суддя доповідач - Бровченко І.О.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Кіся П.В., Кружиліної О.А.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальні збитки у сумі 26044 грн. 80 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що 08 травня 2016 року о 18-00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на 506 км. + 340 м. автодороги Київ-Харків-Довжанський зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_3

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 22.06.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн., постанова набрала законної сили 05 липня 2016 року.

Згідно із замовленням-нарядом № ЗиФ-810574 від 22 липня 2016 року загальна вартість ремонту та деталей склала 70942 грн. 50 коп. із замовленням-нарядом № ЗиФ-817273 від 29 липня 2016 року вартість деталей та роботи склала 1950 грн. 02 коп.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 08 травня 2016 року о 18-00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_3, на 506 км. + 340 м. автодороги Київ-Харків-Довжанський зіткнувся з автомобілем НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн., постанова набрала законної сили 05 липня 2016 року.

З повідомлення за підписом головного експерту відділу регламентних виплат Моторного (транспортного) страхового бюро України Н. Кучер, вбачається що за рішенням департаменту внутрішнього страхування, Моторно транспортного страхового бюро України від 22 вересня 2016 року № 3/1-05/24951, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля НОМЕР_2, яка мала місце 08 травня 2016 року, ОСОБА_3 відшкодовано шкоду, згідно пункту 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 46847 грн. 72 коп.

З наявної в матеріалах справи довідки №91328471 від 19 вересня 2016 року про дорожньо-транспортну пригоду, вбачається, що пункт бланку вказаної довідки - «зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження» - не заповнено.

З замовлення-наряду № ЗиФ-810574 від 22 липня 2016 року вбачається, що 29 червня 2016 року позивач звернулась до ПАТ «Завод Фрунзе» з приводу ремонту автомобілю КІА «Cerato». Вартість ремонту складала 70942 грн. 25 коп., яка була оплачена згідно фіскального чеку № 26583.

Згідно замовлення-наряду № ЗиФ-817273 від 29 липня 2016 року вартість ремонту та деталей складає 1950 грн. 02 коп., які були сплачені у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не довела розмір матеріальної шкоди, якій був заподіяний внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2

Такі висновки рішення суду підтверджені доказами, які досліджені з додержанням вимог цивільно-процесуального закону і яким дана належна оцінка у сукупності з усіма обставинами справи.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1, наведених на її обґрунтування, то ці доводи апелянта в даному випадку процесуальне рішення суду, прийняте по суті розглянутого ним питання не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного його вирішення. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції по їх оцінці.

Відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Проте, наданий суду першої інстанції замовлення- наряд ЗиФ-810574 від 22 липня 2016 року не містять відомостей щодо об'єктивних причин пошкодження автомобілю КІА «Cerato».

Всупереч вимог ст. ст. 10,60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, позивач не надала належних та безперечних доказів щодо пошкоджень, які отримані автомобілем КІА «Cerato» 08 травня 2016 року внаслідок зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104, державний номер НОМЕР_3.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді -