Справа №560/545/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Годунов С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить:

- розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08 жовтня 2004 року Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, актовий запис за №6 від 08.10.2004 року;

- їхніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати разом з нею до досягнення дітьми повноліття;

- після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "ОСОБА_1";

- стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Підставами для цього стали втрата взаєморозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач нехтує сімейними цінностями, відмовляється піклуватися про збереження сімейних відносин, ігнорує почуття любові, дружби, поваги, взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, які почали поступово руйнуватися. У свою чергу це і призвело до фактичного розпаду їхньої сім'ї. На даний час вона з дітьми проживає окремо, з відповідачем жодних відносин не підтримує і відновлювати їх не бажає. Шлюб носить суто формальний характер.

В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, у своїй заяві позивачка відмовилася від заявленої позовної вимоги про залишення проживання з нею їхніх дітей до їх повноліття, а всі інші позовні вимоги, зокрема, про розірвання шлюбу, про визначення її прізвища після розірвання шлюбу та про стягнення судового збору з відповідача підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 (довіреність від 20.09.2017 року, зареєстрована в реєстрі за №1045) в судовому засіданні зазначив, що оскільки строк, наданий сторонам на примирення, позитивного результату не дав, тому не заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2004 року між сторонами зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений запис за №6, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.3).

Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с.4,5) сторони мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім'ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їх дітей, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

Частиною 1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанції №95 від 26.04.2017 року (а.с.9) позивачкою, при подачі позовної заяви до суду, було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.18, 51, 56, 104, 105, 110, 112, 115, 160 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 214, 215, 292, 294 ЦПК України суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 08 жовтня 2004 року Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №6.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 640 грн. (шістсот сорок гривень) судового збору, сплаченого останньою при подачі позовної заяви до суду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду З.С.Сидоренко