Справа № 439/1525/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобовязання, -

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням, в якому просить обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання державний виконавець не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на виконанні знаходиться виконавче провадження 54804358 з виконання постанови № ДР 092396 виданий 13.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 510,00 гривень штрафу.

У поданні державний виконавець стверджує, що боржнику відомо про необхідність сплатити штраф, оскільки під час прийому державного виконавця боржник зазначив, що сплачувати штраф не буде, оскільки не згідний з діями працівників поліції; рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій зі сторони боржника, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні від його виконання, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом певного строку не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем 29.09.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 54804358 на виконання постанови Управління патрульної поліції у м. Львові про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 510 грн. штрафу. В матеріалах справи відсутні відомості про отримання цієї постанови боржником.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник не володіє нерухомим майном, він не отримує виплат в органах пенсійного фонду; не є підприємцем; не перебуває на обліку у фіскальній службі; не є платником податків; у нього відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення.

Не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання твердження державного виконавця про те, що «під час прийму у державного виконавця боржник повідомив, що сплачувати штраф не буде…», так як на підтвердження цього суду не представлено жодного належного доказу, а акт державного виконавця від 17.05.2017 року є неналежним доказом, так як його складено ще задовго до відкриття провадження у справі (провадження відкрито 29.09.2017 року, а акт складено 17.05.2017 року).

Викладені вище факти дають суду підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_1 має невиконане зобовязання. Проте, суду не представлено, а судом в ході розгляду справи не здобуто належних доказів того, що боржник ухиляється від його виконання і інші виконавчі дії державного виконавця з примусового виконання зобовязань є безрезультатними.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги впродовж пяти днів з часу отримання її копії .

Суддя: ОСОБА_3