Справа № 133/649/16-ц Провадження № 22-ц/772/2707/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 41 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Сало Т.Б., Марчук В.С.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_2, представників відповідачів : ОСОБА_3 ,ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Інтернет реклама РІА»,ТОВ «Видавництво« РІА» про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ТОВ «Видавництво« РІА»» на рішення Козятинського районного суду від 12.09.2017 року ,-

В с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 29.07.2015 року на веб-сайті «DOM.RIA», який належить товариству з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Реклама РІА» (далі - ТОВ «Інтернет-Реклама РІА»),у розділі про продаж нерухомого майна в Закарпатській області розміщено оголошення: «Продажа, квартира, Закарпатская,Ужгород,Тлехаса,88 кв.24 .ОБЕРЕЖНО Увага!!! Обережно!!! Квартира по Ужгород,Тлехаса,88 кв.24 .За квартиру беруть завдаток, потім відмовляються продавати квартиру, а завдаток не повертають!!!!». Вважала інформацію, розміщену у вищевказаному оголошенні, недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує її честь, гідність та ділову репутацію, як власника зазначеної квартири. Вважає ,що такими діями ТОВ «Інтернет-Реклама РІА», їй заподіяно моральної шкоди.

З урахуванням наведеного просила суд визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та її діловій репутації, всю інформацію, що міститься у наведеному вище оголошенні. Також стягнути з ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» на відшкодування моральної шкоди 1 212 177, 51 грн.; зобов'язати ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» у триденний строк вилучити збережені копії з пошукових систем «Google», «Яндекс» та вибачитися перед нею у спосіб, яким була поширена вказана інформація, а саме шляхом публікації тексту вибачення на веб - сайті «DOM.RIA».

Справа розглядалася неодноразово.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 12.09.2017 року позов задоволено частково. Обяви наступного змісту: «Продажа, квартира, Закарпатская,Ужгород,Тлехаса,88 кв.24 . Обережно» та «Увага!!! Обережно!!! Квартира по вул. Тлехаса 88 кв.24. За квартиру беруть завдаток, потім відмовляються продати квартиру, а завдаток не повертають!!!» опубліковані на сайті DOM.RIA від 29.07.2015 року визнав помилковими та такими, що порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5 , як власника квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ТОВ «Видавництво «РІА» на користь ОСОБА_5 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Зобовязано службу підтримки сайту DOM.RIA, який належить ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» в триденний строк після набрання даним рішенням законної сили вилучити збереженні копії обяви наступного змісту: «Продажа, квартира, Закарпатская,Ужгород,Тлехаса,88 кв.24 . Обережно» та «Увага!!! Обережно!!! Квартира по вул.Тлехаса,88 кв.24.За квартиру беруть завдаток, потім відмовляються продати квартиру, а завдаток не повертають!!!» з пошукових систем «GOGLE» та «ЯНДЕКС».В іншій частині позовних вимог відмовлено .Стягнуто з ТОВ «Видавництво «РІА» на користь держави 275, 60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду змінити через порушення судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ,збільшити розмір моральної шкоди, стягнувши на її користь 150 000 грн. Зазначила , що при визначенні розміру шкоди суд допустив невідповідність висновків обставинам справи, не застосував офіційно внесену до Реєстру методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції «Методику встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань», розроблених ОСОБА_6 , практику Європейського Суду з прав людини в частині презумпції причинення моральної шкоди ,роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи ,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи".

В апеляційній скарзі ТОВ ««Видавництво «РІА» просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального прав,а в задоволенні позову відмовити. Зазначили, що суд невірно розцінив обставини справи внаслідок чого дійшов безпідставного висновку про порушення обявами вказаного змісту честі і гідності позивачки, оскільки обяви не вказували жодних ідентифікуючих ознак позивачки, а надавали інформацію про квартиру; вказана інформація відповідає дійсності, що вбачається з рішення суду ,яким було стягнуто(повернуто) на користь потенційного покупця задаток (аванс) за купівлю продаж даної квартири ,що не відбулася. Також суд не врахував ,що вказаною квартирою в різний час дня володіли різні особи ,а тому інформація не може стосуватися позивачки.

Заперечуючи проти скарги позивач вважає рішення суду законним і обґрунтованим ,а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача ,осіб ,що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга ТОВ ««Видавництво «РІА» підлягає задоволенню ,а скарга позивачки відхиленню з наступних підстав.

Скасовуючи попередні рішення судів у справі , суд касаційної інстанції зазначив, що суди не звернули увагу на те, що спірна інформація поширена щодо квартири ,яка належить позивачці, тобто інформація безспірно ідентифікує особу, так як лише власник може продавати своє майно та не перевірили чи принижує така інформація честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5, як власника зазначеної квартири. Крім того, касаційний суд зазначив, що суд не встановив всі фактичні обставини справи, зокрема, щодо належних відповідачів і ухвалив рішення на припущеннях.

Постановляючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що автор публікації є невідомим , належними відповідачами у справі згідно закону власник сайту ТОВ «Інтернет реклама РІА» ,який створив технологічну можливість та умови поширення інформації та ТОВ «Видавництво РІА» ,яке за договором несе відповідальність за достовірність розміщених оголошень, реклами або інформації та не порушення ними прав третіх осіб. Задовольняючи частково позовні вимоги частково , суд першої інстанції виходив з того, що спірна інформація в обявах була поширена через мережу Інтернет, містить посилання стосовно власника квартири ОСОБА_5, оскільки опублікована 29.07.2016 року - у день коли вона стала власником квартири, а даних, що саме вона вчиняла дії про які йдеться в обявах ,суду надано не було. Стягуючи на користь позивачки моральну шкоду за порушення немайнового права в розмірі 3000 грн., суд виходив з того, що позивачці така шкода була спричинена, оскільки неправдива інформація перешкоджала їй як власниці безперешкодно розпорядитися квартирою та погіршила стан здоровя, що потребувало додаткових зусиль для організації свого життя .

Разом з тим, колегія суддів вважає, що з таким висновком погодитись не можна, оскільки суд невірно оцінив докази та встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов невірних висновків про порушення прав позивачки.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Суд першої інстанції встановив, що 29.07.2015 року на веб-сайті «DOM.RIA», який належить ТОВ «Інтернет-Реклама РІА»,у розділі про продаж нерухомого майна в Закарпатській області розміщено оголошення клієнтом ТОВ «Видавництво RІА» відповідно до умов договору про право надання доступу до сайту «dom.ria.com» та технічної підтримки від 02.01.2015 року між ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» та ТОВ «Видавництво RІА», а саме: «Продажа, квартира, Закарпатская,Ужгород,Тлехаса,88 кв.24 . Обережно» та «Увага!!! Обережно!!! Квартира по вул.Тлехаса,88 кв.24.За квартиру беруть завдаток, потім відмовляються продати квартиру, а завдаток не повертають!!!»

Також встановлено ,що ТОВ «Інтернет реклама РІА» не є автором вищенаведених оголошень опублікованих 29.07.2015 року на сайті «DOM.RIA», проте є власником сайту, який створив сервіси для третіх осіб та надає технічну підтримку цим сервісам. Оголошення на сайті було розміщено клієнтом ТОВ «Видавництво « RIA» ,яке згідно договору про надання доступу до сайту від 02.01.2015 року з ТОВ «Інтернет реклама РІА» , несе відповідальність за достовірність і зміст реклами та оголошень. Зареєстрований на сайті автор інформаційного матеріалу, з номера телефону якого 063 818 75 78 та ІР адреси 188.163.73.96 було здійснено повідомлення - невідомий , позивачкою не зазначений та не встановлений.

Згідно ст.ст.297,299 ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи відносяться право на повагу до честі і гідності та право на недоторканість ділової репутації.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб - сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб - сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа ,що бере участь в справі ,розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Вказане означає можливість осіб, за ініціативою яких відкрите провадження у справі, визначати матеріальні і процесуальні межі судового захисту.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Незважаючи на зазначені вимоги закону і мотиви скасування касаційним судом попередніх рішень у справі, в одному з яких вказувалось на обовязок позивачки встановити та зазначити автора оскаржуваного інформаційного повідомлення, при новому розгляді справи автор позивачкою не зазначений та не встановлений. Представник позивачки в ході судових засідань у справі для встановлення цих даних також відповідних клопотань суду не заявляла.

Таким чином, матеріальні вимоги позивачки процесуально звужені нею до вимог, предявлених до власника сайту та особи ,що розмістила оголошення. При цьому належних і допустимих доказів того, що ТОВ «Видавництво « RIA» ,яке розмістило оголошення є автором повідомлення, відсутні.

Відповідно до п. 1.1 договору про право надання доступу до сайту «dom.ria.com» та технічної підтримки від 02.01.2015 року, ТОВ ««Інтернет-Реклама РІА» надає ТОВ «Видавництво РІА» за винагороду в порядку і на умовах цього договору доступ до сайту dom.ria.com для розміщення товариством «Видавництво РІА» та залученим ним користувачами реклами, оголошень, відомостей ,а останнє відповідно до п.2.2.4 гарантує, що всі оголошення ,рекламні матеріали та інформація розміщені ним та або його клієнтами є повними ,достовірними, не порушують прав третіх осіб , відповідають вимогам чинного законодавства та несе відповідальність за відповідність матеріалів та інформації вимогам, вказаним у цьому пункті.(а.с.49-52)

Суд зазначені обставини і вимоги закону до уваги не взяв ,задовольнив вимоги до обох відповідачів ,вважаючи ,що розміщувач оголошення - ТОВ «Видавництво РІА» на підставі договору несе відповідальність перед ОСОБА_5 за достовірність повідомлень ,а в частині вимог до власника сайту - ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» порушив ст.30 ЦПК України - зобовязав не юридичну особу - службу підтримки сайту DOM.RIA, який належить ТОВ «Інтернет-Реклама РІА» вчинити певні дії.

При цьому суд не врахував, що у справі відсутні докази того ,що ТОВ «Видавництво РІА» є власником сайту чи автором інформаційного повідомлення ,а відповідальність за забезпечення достовірності розміщуваної інформації несе згідно умов укладеного договору перед власником сайту, а не перед позивачкою.

Щодо порушень розміщеними оголошеннями немайнових прав позивачки, то , на переконання колегії суддів, суд в порушення ст.212 ЦПК України невірно оцінив докази, внаслідок чого неповно встановив обставини ,що мають значення для справи, в результаті чого дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Також у вказаному пункті вказується ,що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, письмових доказів.

Як вбачається з матеріалів справи ,розміщенню спірних оголошень в мережі Інтернет 29.07.2015 року передували обставини та дії ,що свідчили про наміри продажу квартири АДРЕСА_2 її попереднім власником.

Так, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначена квартира була зареєстрована за позивачкою ОСОБА_5 лише о 14 годині 3 хвилини 29.07.2015 року на підставі договору дарування(а.с.37) . Попереднім власником квартири , як вказувалося в копіях постанов з матеріалів кримінального провадження та встановлено рішенням суду ,що набрало законної сили, являлась ОСОБА_2(а.с.27,28)

З наданих з Єдиного державного реєстру судових рішень у цивільній справі №308/9028/15ц (а.с.39-48) копій судових рішень ,що надані суду у варіанті без повного доступу та перевірені судом з повним доступом , вбачається, що поширена у оголошеннях інформація про обставини , про які йдеться в обявах ,а саме : при продажі квартири АДРЕСА_3 беруть завдаток, потім відмовляються продати квартиру, а завдаток не повертають , є достовірною і в дійсності мала місце до розміщення обяв між донькою позивачки - ОСОБА_2 та ОСОБА_7.

Так, з копії рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2017 року у справі №308/9028/15ц ,що надійшла на запит суду від 15.06.2017 року , вбачається ,що 21.06.2015 року між ОСОБА_7 (позивачем ) та ОСОБА_2 (відповідачкою) було укладено попередній договір купівлі-продажу АДРЕСА_4, яка належала ОСОБА_2 на праві власності . В забезпечення умов договору ОСОБА_7 передав ОСОБА_2 завдаток в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно 21635,4 грн. Сторони зобовязались укласти договір купівлі-продажу зазначеної квартири до 21.07.2015 року, однак угода укладена не була з вини відповідачки ,сума завдатку не повернута, внаслідок чого суд стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача подвійну суму завдатку за попереднім договором 43 270,8 грн., відшкодував витрати на послуги нотаріуса 1270 грн. та правову допомогу-1500 грн . та судові витрати. (т.2 а.с.53-55)

Розміщення спірних оголошень з відповідним текстом в мережі Інтернет було здійснено після цих подій, 29.07.2015 року і по обіді цього ж дня квартира була подарована ОСОБА_5 та зареєстровано за нею право власності .

Таким чином, матеріалами справи підтверджено , що відповідачі не мали на меті та не поширювали недостовірні відомості про позивачку , які її порочать , і не мали її на увазі, оскільки в інформації викладалась знеособлена оцінка вчиненим діям щодо квартири які мали місце до публікації і явно тривали у часі ( беруть завдаток, квартиру не продають ,задаток не повертають) ,а позивачка стала власницею останньої в день публікації о 14 годині дня. З врахуванням викладеного відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_5П . будь - ким ідентифікувалась би з особою, яка їх вчиняла та що була поширена недостовірна інформація і саме про особу позивачки ,чим порушена її честь та гідність .

Також слід врахувати , що право висловлювати судження, оцінки, думки , погляди гарантовано ст. 34 Конституції України, а також закріплене в ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року , яка відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства.

Тому висловлювання суджень, оцінки дій які відбувались насправді щодо вказаної квартири, не можуть розцінюватись ,як поширення неправдивих відомостей ,а відтак відсутній юридичний склад правопорушення, наявність якого є підставою для задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги ТОВ ««Видавництво «РІА» щодо вказаного заслуговують на увагу ,а рішення суду постановлене з порушенням норм права підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позову ,а відтак доводи її скарги щодо невірної оцінки судом розміру відшкодування моральної шкоди підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України ,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ ««Видавництво «РІА» задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Козятинського районного суду від 12.09.2017 року скасувати .

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ТОВ «Інтернет реклама РІА»,ТОВ «Видавництво« РІА»» про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди ,- відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути

оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав протягом 20 днів.

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Сало Т.Б.

/підписи/

ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя: Копаничук С.Г.