Дата документу 22.08.2017
Справа № 334/4745/17
Провадження № 2/334/2672/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2009р. з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.11.2009р. і до досягнення дитиною повноліття.

05.07.2014р. він одружився, від цього шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, його дружина знаходиться у декретній відпустці, а тому сплата аліментів на сина ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця ставить його родину у скрутне матеріальне становище.

На теперішній час сума аліментів, які щомісячно з нього стягуються, становить приблизно 1432,30 грн., у випадку зменшення розміру аліментів до 1/6 частинивсіх видів заробітку (доходу) щомісяця, сума аліментів становитиме близько 954,50, грн., що не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів.

Також в обґрунтування позову послався на те, що він має непрацездатних батьків.

Оскільки мати та батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, просить позов задовольнити та зменшити розмір аліментів до 1/6 частинивсіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

В судовому засіданні позивачпідтримав позовні вимоги і просив задовольнити у повному обсязі, при цьому додатково пояснив, що із його заробітної плати наразі стягуються аліменти, присуджені рішенням суду, і заборгованість по аліментам.

Відповідач, представник відповідача проти задоволення позову заперечували. Відповідач пояснила, що вона працює, однак отримує мінімальну заробітну плату, позивач ніколи не надавав належної допомоги на утримання сина, рішення суду не виконував належним чином, сплачуючи періодично по 300,00 грн., заборгованість по аліментам становить 47326,44 грн. Розмір аліментів не може бути зменшений, оскільки дитина хворіє на бронхіальну астму і потребує постійного лікування, а відповідач жодним чином не розділяє додаткові витрати на утримання сина. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 14.10.2006р., шлюб було розірвано у 2009 році. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2009р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.11.2009р. і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач просить зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2009р., з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

На підтвердження зміни сімейного стану позивач посилається на те, що на його утриманні наразі перебуває малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина ОСОБА_5, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб з ОСОБА_5 серія І-ЖС №142058 від 05.07.2014р., свідоцтвом про народження ОСОБА_4, серія І-ЖС №270585 від 11.11.2014р.

Погіршення матеріального стану позивача судом не встановлено. Щодо матеріального стану платника аліментів судом встановлено, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів позивач офіційно не працював.

З довідки ТОВ «Тедіс Україна» від 19.07.2017р. вбачається, що з травня 2016 року по теперішній час ОСОБА_1 працює на вказаному підприємстві та отримує заробітну плату, всього за вказаний період нарахована заробітна плата становить 89218,21 грн.

Доводи позову, що на утриманні позивача перебувають також непрацездатні батьки, належними доказами не підтверджені, оскільки надані позивачем копії пенсійних посвідчень ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підтверджують лише їх пенсійний вік. Доказів їх перебування на утриманні позивача суду не надано.

Таким чином, позивачем не доведено, що його матеріальний стан погіршився.

При цьому суд враховує, що аліменти із заробітної плати позивачем не сплачувалися і не утримувалися. Рішення суду про стягнення аліментів позивачем належним чином не виконувалося.

З розрахунку заборгованості по аліментам від 13.07.2017р. вбачається, що станом на 31.01.2012р. заборгованість була відсутня. З лютого 2012 року аліменти нараховувалися згідно середньомісячної заробітної плати по місту, з травня 2016 року згідно довідки про доходи.

За період з лютого 2012 року по червень 2013 року включно аліменти не сплачувались взагалі. З липня 2013 року позивач періодично сплачував аліменти по 300,0 грн. в місяць, що менше розміру, встановленого рішенням суду.

У звязку з цим станом на 01.08.2017р. заборгованість по аліментам становить 47326,44 грн.

Розмір заборгованості позивачем не оспорювався, а та обставина, що позивач не погоджується з розрахунком заборгованості і її утриманням із заробітної плати, не є підставою для зменшення розміру аліментів, присуджених рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2009р.

При цьому суд також враховує матеріальний стан відповідачки, стан здоровя дитини - ОСОБА_3, який згідно довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9» від 16.08.2017р. знаходиться на диспансерному обліку з 14.08.2012р. з діагнозом: бронхіальна астма, алергічна форма, неконтрольований перебіг. Алергічний персистуючий риніт, середнього ступеню важкості. Хлопчик постійно отримує базисну терапію.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 174, 209, 212 ЦПК України, cуд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.