РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василівка цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Василівкатепломережа» (надалі ОСОБА_3 «Василівкатепломережа») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду Запорізької області звернулося ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.У позовній заяві зазначено, що рішенням Виконкому Василівської міської ради №225 від 21 вересня 2010 року «Про визначення виконавця та виробника послуг з централізованого опалення» підприємство - «Василівкатепломережа» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення. ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м. Василівка. Послуга з теплопостачання віднесена до житлово-комунальних послуг. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року по справі №2-с/311/1/2017 скасовано судовий наказ №2-н/311/2/2017 від 09 лютого 2017 року виданий Василівським районним судом за заявою ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію. У зв'язку з чим Позивач відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК України вимушений звернутися до суду в порядку позовного провадження. Відповідачка зареєстрована та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та користується послугами з централізованого опалення. А отже, між Позивачем та Відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку №11372. За період з 01 липня 2008 року по 31 грудня 2016 року позивач надав відповідачці послуги з централізованого опалення, на загальну суму 28927 грн. 06 коп. В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 в зазначений період не здійснювала оплату за надані послуги з централізованого опалення, станом на 01 січня 2017 року виникла заборгованість в сумі 29107 грн. 23 коп. Стягувачем неоднаразово направлялися попередження боржниці з вимогою сплатити заборгованість, однак ні заперечень з боку боржника стосовно неправомірності нарахувань за надані послуги, ні заперечень на неналежну якість надання послуги на адресу підприємства не надходило. Направлялися Боржнику і пропозиції щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, які також були залишені поза увагою. Згідно з розрахунками 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2016 року складає 1878,46 грн., а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, - 14114,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості складає: 28927,06 грн. (основний борг) + 1878,46 грн. (3%) + 14114,00 грн.(інфляційні витрати) = 44919,52 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у сумі 44919 грн. 52 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» понесені витрати на оплату судового збору в сумі 1600,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у письмовій формі.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову заперечує, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичний осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Виконкому Василівської міської ради Запорізької області №225 від 21 вересня 2010 року «Про визначення виконавця та виробника послуг з централізованого опалення» підприємство «Василівкатепломережа» визначено виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення. ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» є єдиним виробником послуг з централізованого опалення в м. Василівка. Послуга з теплопостачання віднесена до житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року по справі №2-с/311/1/2017 скасований судовий наказ №2-н/311/2/2017 від 09 лютого 2017 року виданий Василівським районним судом Запорізької області за заявою ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію. Позивач відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК України звернувся до суду в порядку позовного провадження із позовом до Відповідачки.

ОСОБА_2 зареєстрована та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 користується послугами з централізованого опалення і ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» на її ім.`я відкрито особовий рахунок №11372. Що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення.

За період з 01 липня 2008 року по 31 грудня 2016 року Відповідачка не здійснювала оплату за надані послуги з централізованого опалення, і станом на 01 січня 2017 року виникла заборгованість в сумі 29107 грн. 23 коп.

Також у своїй позовній заяві Позивач посилається на положення ст.625 ЦК України, відповідно до яких, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, та відповідно надає здійснений розрахунок заборгованості, згідно з яким 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2016 року складає 1878,46 грн., а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, - 14114,00 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості складає: 28927,06 грн. (основний борг) + 1878,46 грн. (3%) + 14114,00 грн.(інфляційні витрати) = 44919,52 грн.

Разом з тим, правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, у тому числі і послуг з централізованого теплопостачання, урегульовані спеціальними Законами України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р., «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р., з наступними змінами, постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, якою затверджені «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст.714 ЦК України «Договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу».

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності з 01.01.2005 року, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору.

Підготовка та укладення із споживачем договорів на надання житлово- комунальних послуг покладено відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» на виконавця, тобто на ОСОБА_3 «Василівкатепломережа».

Відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення.

Таким чином, з набранням чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживання житлово-комунальних послуг з 01 січня 2005 року можливо лише на підставі договору.

Однак договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами не укладено. Посилання Позивача, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення, суд оцінює критично. Як вбачається з письмових звернень Відповідачки до Позивача, вона не бажає отримувати послуги з централізованого опалення без укладення договору. Більше того, підставою для надання послуг з централізованого опалення повинні бути не наявність фактичних відносин з централізованого опалення, а письмовий договір, який розробляється на підставі Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 з наступними змінами.

Крім того, рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2006 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ЗАТ «Василівкатепломережа» (правонаступником якого є ОСОБА_3 «Василівкатепломережа») задоволено частково та зобовязано відповідача за зустрічним позовом укласти договір з ОСОБА_2 про надання їй послуг згідно з ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06 березня 2007 року вищевказане рішення залишено без змін.

Станом на теперішній час рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2006 року в частині укладення договору з ОСОБА_2 про надання їй послуг згідно з ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не виконано. Посилання Позивача, що Відповідачка уникає укладення договору суд оцінює критично, постільки саме ОСОБА_2 звернулася з відповідним позовом до суду, та рішенням суду від 06 листопада 2006 року її позов задоволено. На звернення ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» до ОСОБА_2 про укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, Відповідачка направляла на адресу позивача письмові заперечення щодо окремих умов договору, що підтверджується листом ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» №458 від 28.07.2011 р.

З моменту набрання чинності Закону України «Про житло-комунальні послуги» тобто з 01 січня 2005 року ОСОБА_2 не є споживачем житлово-комунальних послуг, оскільки між ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» та відповідачкою договір надання житлово-комунальних послуг не укладався. Наявність між сторонами фактичних договірних відносин з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку №11372 заперечується Відповідачкою.

Позивач зазначає, що Відповідачці неоднаразово направлялися пропозиції щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, які були залишені поза увагою. Однак, таке твердження не відповідає дійсності, ОСОБА_2 надавалася відповідь ОСОБА_3 «Василівкатепломережа» та поверталися екземпляри договору запропонованого позивачем з відповідними своїми пропозиціями умов договору.

Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» з наступними змінами, затверджений Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п.8 вищевказаної Постанови КМУ від 21 липня 2005 року №630 послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Суд приходить до висновку, що відсутність укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення який би відповідав Типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Посилання Позивача на положення статті 625 ЦК України є помилковим, оскільки, грошове зобовязання боржника перед стягувачем породжує укладення договору між ними. У даному випадку, положення вказаної статті застосовуватися не можуть, договір між сторонами не укладено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,60,88,209,212,215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Василівкатепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик