АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/52/17 Справа № 209/1531/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року м. Дніпро

31 січня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Макарова М.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»,

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «УкрСиббанк» у квітні 2015 року звернулося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені /т.І, а.с.2-5/.

Під час розгляду первісного позову ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічними позовними вимогами до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою /т.І, а.с.159-162/.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року заявлені позовні вимоги за первісним позовом банку задоволено частково, за зустрічним задоволено в повному обсязі. Поруку ОСОБА_3 за договором № 0/2 від 10 грудня 2007 року укладеного з банком визнано припиненою. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 0 від 10 грудня 2007 року у розмірі 23 484, 08 доларів США, яка складається з заборгованості: по кредиту 20 938,07 долара США, по процентам за користування кредитом 2 546,01 долара США, а також пені у розмірі 8 761,83 грн., з яких: 2 082,16 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 6 679,67 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Також вирішено питання щодо судових витрат /т.І, а.с.226-231/.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором з поручителя та припинення договору поруки, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, та рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права /т.ІІ, а.с.4-8/.

Керуючись нормами ст.. 303 ЦПК України відповідно до якої під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині оскаржуваної позивачем, тобто в частині зобовязань за договором поруки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти у вигляді одного траншу в розмірі 26 000 доларів США з визначенням строку повернення кредиту у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1, але в будь-якому випадку не пізніше 09 грудня 2037 року (п.1.1, 1.2 договору).

Пунктом 1.3 договору сторонами погоджено, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,90% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору.

У випадку, якщо банк не повідомив про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування застосовується розмір діючий в попередньому місяці.

Нарахування процентів за договором здійснюються щомісяця, в останній робочий день поточного місяця. Строк сплати процентів визначається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані банком (п.1.3.3, 1.3.4 договору).

Розділом 5 договору сторони визначили умови зміни процентної ставки, визначивши обставини при яких банк може змінити її розмір в сторону збільшення, порядок проведення такої банківської операції та права позичальника у разі незгоди з новим розміром відсотків кредитування. Проте сторонами не було узгоджено саме розмір процентної ставки чи порядок за яким визначається даний розмір при настанні обставин зазначених в даному розділі.

Розділом 4 договору встановлена відповідальність сторін за порушення умов кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж дня, тобто 10 грудня 2007 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за умовами якого вона поручилася перед кредитором за виконання боржником свого обовязку за договором про надання споживчого кредиту /т.І, а.с.21-22/.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених Основним договором. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п.1.3, 1.4 договору).

Також договором поруки передбачено, що кредитор не в праві без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя (п.2.1 договору).

Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом про ставлення підпису уповноваженої особи) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Також 10 грудня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 10 грудня 2007 року, відповідно до якої сторони погодили внести певні зміни до основного договору та додати до нього Додаток №2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» та Додаток №3 Тарифи банку.

Разом з цим, вказаною угодою було доповнено пункт 5.2 основного договору новим абзацом, яким було визначено розмір процентної ставки в разі її збільшення при настанні обставин наведених у підпунктах «а» - «г» п.5.2 основного договору.

Додаткова угода була підписана уповноваженим представником банку та позичальником, проте на даній угоді відсутні будь-які відмітки про ознайомлення з нею та її погодження з боку позичальника. В матеріалах справи відсутня додаткова угода до договору поруки відповідно до внесених змін до Основного договору за яким поручитель несе солідарну відповідальність. Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження згоди поручителя на визначені боржником та банком розміри процентної ставки відповідно до додаткової угоди.

Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у звязку з чим станом на 24 березня 2015 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 23 484, 08 доларів США, яка складається з заборгованості: по кредиту 20 938,07 долара США, по процентам за користування кредитом 2 546,01 долара США, а також пені у розмірі 8 761,83 грн., з яких: 2 082,16 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 6 679,67 грн. пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується відповідним розрахунком /т.І, а.с.23-33/.

Як вбачається з наданої банком Довідки - розрахунку заборгованості по процетам за користування кредитом станом на 24 березня 2015 року при нарахуванні відсотків за користування кредитними коштами позивач неодноразово підвищував процентну ставку з 12,9 % до 25,8 %, тоді як дане збільшення передбачено додатковою угодою, яку було укладено без участі поручителя /т.І, а.с.23-31/.

Тобто сторони основного кредитного договору при підписанні додаткової угоди змінили умови основного договору зі збільшенням обєму відповідальності і строків виплати, без згоди поручителя та без її повідомлення.

Встановивши зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку, що порука ОСОБА_3 за договором від 10 грудня 2007 року припинилась в наслідок збільшення обєму відповідальності і строків виплати, які були внесені до Основного договору без її згоди.

Посилання позивача в своїй апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не було враховано, що додаткова угода була укладена в день підписання Основного договору, а тому в момент підписання договору поруки ОСОБА_3 була ознайомлена з умовами додаткової угоди, яка є невідємною частиною Основного договору, колегія суддів не може прийняти до уваги.

Факт підписання додаткової угоди в день укладення Основного договору не свідчить про ознайомлення поручителя з даною угодою, оскільки умовами договору поруки визначено, що ОСОБА_3 зобовязується відповідати перед банком за невиконання боржником зобовязань за Основним договором без зазначення будь-яких додаткових угод, які в подальшому були укладені між сторонами.

Також п.2.1 договору поруки визначено порядок внесення змін до Основного договору за погодженням поручителя, які не були дотримання при укладенні додаткової угоди. Крім того, в силу ст. 654 ЦК України будь-які зміни договору вчиняються в такій самій формі, що й договір до якого вносяться дані зміни, проте в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження укладення банку з поручителям додаткової угоди.

За положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Термін "порука", застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Таким чином доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності рішення не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення, оскільки скарга не містить обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Макаров М.О.

ОСОБА_4