Справа №265/7825/16-ц
Провадження №2/265/423/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В.,

при секретарі Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі До-нецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 25 грудня 1998 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському Відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та немає сенсу для його подальшого існування. Просила суд розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилася, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб.

Відповідач ОСОБА_3 до суду також не зявився, надіславши на адресу суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти розі-рвання шлюбу не заперечував.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 447490, по-вторно виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі ДРАЦС Головного тери-торіального управління юстиції у Донецькій області від 27 вересня 2016 року, актовий запис № 316.

Згідно зі свідоцтвом про народження серія І-НО № 725507, повторно виданим Лівобе-режним районним у місті Маріуполі відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27 вересня 2016 року, ОСОБА_4 народилася 11 квітня 2000 року, актовий запис № 322, в графі «батьки» зазначені: батько ОСОБА_3, та мати ОСОБА_1.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік ма-ють рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супер-ечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторона-ми втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливо, оскільки шлюбні відносини припинені ще два роки тому.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до су-ду з позовом про розірвання шлюбу.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбаче-них ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задоволь-нити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін,

На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 130, 174, 213-215, ч. 8 ст. 235 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розір-вання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Саркісян) ОСОБА_5, 17 травня 1969 року наро-дження, зареєстрований 25 грудня 1998 року в Орджонікідзевському Відділі ДРАЦС Марі-упольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 316 розірва-ти.

Після розірвання шлюбу прізвище дружині залишити без змін ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційно-го суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Доне-цької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ____________________ Щербіна А.В.