АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа 621/2805/15-ц Головуючий 1 інстанції Овдієнко В.В.
Провадження № 22ц/790/5117/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 02 березня 2015 року слідчим відділенням Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000224 за її заявою про те, що 01 березня 2015 року у вечірній час по вул. Суворова, 6, у с. Таранівка Зміївського району Харківської області ОСОБА_2 спалила стіг сіна вагою 2 т, що належить їй. По кримінальному провадженню було допитано свідків, які не заперечували можливу причетність відповідачки до підпалу сіна. Крім того, актом про пожежу від 01 березня 2015 року Зміївського РВ МЧС встановлено, що пожежа сталася через занесення джерела запалення з зовні невстановленою особою. 30 червня 2015 року кримінальне провадження №0000224 було закрито, рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди. Вважала, що ОСОБА_2 викрита в умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу. Згідно довідки про вартість одна тонна сіна коштує 1850 грн., матеріальну шкоду оцінює на загальну суму 3700 грн.

13 серпня 2015 року слідчим відділенням Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000876 за заявою ОСОБА_1 про те, що 13 листопада 2012 року по вул. Суворова, 10, в с. Таранівка Зміївського району Харківської області виникла пожежа з вини ОСОБА_2, вогнем знищено приміщення літньої кухні, гаражу, сараю, автомобіль "ВАЗ-2101", реєстраційний номер НОМЕР_1, інше майно ОСОБА_1, після цього відповідачка ще скоїла 01.03.2015 року підпал її сіна.Згідно висновків товарознавчої експертизи №116 від 12.10.2015 року матеріальна шкода, завдана пожежею 13 листопада 2012 року складає 93832 грн. Проте, 21 жовтня 2015 року кримінальне провадження № 0000876 було закрито, позивачці рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 щодо відшкодування завданої їй матеріальної шкоди у розмірі суму 93832 грн.

ОСОБА_1 вказує, що неправомірними діями відповідачки їй також завдано і моральну шкоду, яка виявилася у душевних стражданнях, переживаннях, отриманні фізичного болю, адже вона дуже злякалася, перенесла стрес, що викликало погіршення стану її здоровя.

У звязку з цим, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду у сумі 97 532 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

В судовому засіданні відповідачка та її представник позов не визнали, мотивуючи його недоведеністю. Вважали, що позиція позивачки складається з припущень, які посягають на честь та гідність відповідачки. ОСОБА_2 не заперечувала, що між нею та позивачкою існують неприязні відносини, однак намірів по знищенню майна ОСОБА_1 вона ніколи не мала. Крім того, постановами старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області закриті кримінальні провадження у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення за подіями, що були, начебто, скоєні нею 13.11.2012 року та 01 березня 2015 року.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вважає доведеним вину відповідачки у пошкодженні її майна шляхом підпалу, що є підставою для відшкодування збитків.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачкою того, що майнова шкода, а також повязана з нею моральна шкода завдана саме ОСОБА_2

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Актом про пожежу інспектора Зміївського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області встановлено, що 13 листопада 2012 року по вул. Суворова, 10, в с. Таранівка Зміївського району Харківської області сталася пожежа, вогнем знищено приміщення літньої кухні, гаражу, сараю, автомобіль "ВАЗ-2101", реєстраційний номер НОМЕР_1, інше майно ОСОБА_1 (а.с.130).

Звітом інспектора Зміївського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області встановлено, що 01 березня 2015 року у вечірній час по вул. Суворова, 6, у с. Таранівка Зміївського району Харківської області стався підпал стогу сіна вагою 2 т, що належить ОСОБА_1 (а.с.53).

Постановами старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області закриті кримінальні провадження у справі щодо заяв ОСОБА_1 про вчинення ОСОБА_2 вищевказаних пожеж 01 березня 2015 року та 13 листопада 2012 року по вул. Суворова, 6, у с. Таранівка Зміївського району Харківської області, у звязку з відсутністю в діях відповідачки складу злочину.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про вину у спричиненні позивачці шкоди саме ОСОБА_2

Допитані в судовому засіданні свідки не надали беззаперечних доказів про наявність вини відповідачки у підпалі майна позивачки.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді