Справа № 451/314/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/783/3660/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Уточнивши позовні вимоги просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №155-2008-2770 від 22.09.2008 року в розмірі 22 495,50 доларів США, з яких: 249,73 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 17 662,82 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 4582,95 доларів США заборгованість по відсотках та судові витрати.

Оскаржуваним рішенням позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого с. Немилів Радехівського району Львівської області на користь Публічного Акціонерного Товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №155-2008-2770 від 22.09.2008 року в розмірі 22 495,50 доларів США, з яких: 249,73 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 17 662,82 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 4582,95 доларів США заборгованість по відсотках.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуваним рішенням стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 22 495,50 доларів США, однак з моменту звернення позивачем із позовною заявою апелянтом проводилось часткове погашення кредиту тобто, сума зобов'язань перед банком у нього зменшилась, але зобов'язання поручителя ОСОБА_3 залишилась незмінною. Крім того вказує, що станом на сьогоднішній день він продовжує частково сплачувати кошти на погашення кредитної заборгованості. З вище наведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити обсяг зобов'язань ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Стаття 1 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.09.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», який є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 155-2008-2770.

Зобов'язання по кредитному договору позивач виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі 18988.00 дол. США строком до 10 вересня 2028 року зі сплатою 13,95% річних за користуванням кредитом.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором №155-2008-2770 від 22.09.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №155-2008-2770-Р від 22.09.2008 року, відповідно до умов якого останній зобов'язувався нести солідарну відповідальність разом із боржником.

В подальшому 31.08.2009 року між банком та позичальником - ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору №155-2008-2770 від 22.09.2008 року, 25.10.2010 року укладено додаткову угоду б/н до Кредитного договору №155-2008-2770 від 22.09.2008 року.

27.10.2010 року та 05.10.2012 року між банком та позичальником - ОСОБА_2 було укладено додаткові угоди б/н до Кредитного договору №155-2008-2770 від 22.09.2008 року та між банком і ОСОБА_3 було укладено додаткові угоди до договору поруки №155-2008-2770-Р/1 від 22.09.2008 року.

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3, суд першої інстанції вірно врахував умови кредитного договору, укладеного між сторонами, в якому обумовлені права та обов'язки сторін та відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання сторонами зобов'язань, передбачених договорами.

Так, у відповідності до п. 2.2. Договору поруки №155-2008-2772-P/1 від 22.09.2008 року, у випадку невиконання своїх зобов'язань за основним договором Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про його вручення).

З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №155-2008-2770 від 22.09.2008 року, який апелянтом не спростовано, вбачається, що заборгованість становить 22 495,50 доларів США, з яких: 249,73 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, 17 662,82 доларів США сума дострокового стягнення кредиту, 4582,95 доларів США заборгованість по відсотках.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із вимоги - повідомлення, 19.08.2014 року ПАТ «Універсал Банк» направив ОСОБА_3 лист щодо сплати заборгованості за кредитним договором та нарахованих процентів, однак дана вимога відповідачем не виконана.

Доводи апеляційної скарги про те, що з моменту звернення позивачем із позовною заявою до суду апелянтом проводилось часткове погашення кредиту, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_2, колегія суддів виходить з того, що кредитний договір № 155-2008-2770, укладений 22.09.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», який є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2, ним не оспорювався, укладення зазначеного кредитного договору та наявність заборгованості по сплаті кредитних коштів, він не заперечував.

Апелянт також не заперечує наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не спростував його альтернативним розрахунком, не надав доказів часткового повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що відповідач, ОСОБА_3, як поручитель, внаслідок неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору поруки, не погасив заборгованість за кредитним договором, яка склалася у боржника ОСОБА_2 у зв»язку з невиконанням ним зобов»язань за кредитним договором, тому ПАТ «Універсал Банк» вправі відповідно до Договору вимагати від поручителя, ОСОБА_3, погашення існуючої заборгованості.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про під ставність позову ПАТ «Універсал Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.