Справа № 638/8200/17
Провадження № 2/638/3593/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого-судді Шишкіна О.В.,

секретаря Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського Національного університету імені ОСОБА_2, третя особа Міністерство освіти і науки України про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Харківського національного університету імені ОСОБА_2 суму не нарахованої і не виплаченої соціальної стипендії за вересень 2014 - грудень 2016 року включно, з урахуванням інфляційних втрат, в розмірі 35 471,11 грн. та судовий збір у розмірі 640,00 грн..

В обґрунтування позову посилається на те, що у вересні 2014 року вона була зарахована до філологічного факультету вищого навчального закладу ІV рівня акредитації «Харківський національний університет імені ОСОБА_2» на денну форму навчання за рахунок коштів державного бюджету, поза конкурсом на підставі ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» як особа, батько якої має стаж роботи в підземних умовах більше 15 років, що також дало право позивачу на отримання з вересня 2014 року соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Однак навчальний заклад з вересня 2014 року по грудень 2014 року та з липня 2016 року по грудень 2016 року виплачував позивачу лише академічну стипендію за успішне навчання, значно меншу за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб. А з січня 2015 року по червень 2016 року відповідач не виплачував стипендію взагалі. Загальна сума соціальної стипендії, яку відповідач повинен був виплатити за вказаний у позові період становить за підрахунками позивача 36 739,93 грн., у вказаний період була нарахована та виплачена академічна стипендія на загальну суму 8 280,59 грн., сума заборгованості соціальної стипендії з урахуванням індексу інфляції складає 35 471,11 грн.

В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, вважав їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Надав письмові заперечення. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що ОСОБА_1 була зарахована з 01.09.2014 року на 1 курс філологічного факультету наказом від 11.08.2014 року. Відповідно до наказів університету позивач була переведена на старші курси. На час навчання позивачу була призначена стипендія: з 01.09.2014 року на перший семестр 2014/2015 навчального року у розмірі 730,00 грн.; з 01.07.2016 року на перший семестр 2016/2017 навчального року у розмірі 825,00 грн.. ОСОБА_1 призначалась академічна стипендія, розмір якої визначався постановою КМУ №165 від 05.03.2008 року. Зазначає, що відповідно до Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженої постановою КМУ від 12.07.2004 року №882 в редакції постанови КМУ 12.07.2004 року д внесення змін постановою КМУ від 28.12.2016 року №1050, позивач не відноситься до кола осіб, яким повинна призначатися соціальна стипендія, оскільки перелік таких осіб є вичерпним. Посилається на п.26 Бюджетного кодексу в редакції від 28.12.2014 року, ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», відповідно яких норми і положення статті 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Порядок призначення і виплати стипендії затверджений постановою КМУ від 12.07.2004 року №882, а розмір стипендій студентів вищих навчальних закладів - постановою КМУ №165 від 05.03.2008 року., відповідно до яких позивачу і нараховувалась стипендія. Також зазначив, що університет є бюджетною установою та здійснення ним видатків, не передбачених державним бюджетом, є незаконним і таким, що порушує бюджетне законодавство. Міністерство освіти і науки України листом від 17.12.2012 року повідомило університет про те, що ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» не діє у повному обсязі. При призначенні стипендії навчальні заклади керуються постановою КМУ від 12.07.2004 року №882, де виплата підвищених стипендій гарантується тільки студентам, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах і які здобувають освіту за гірничими спеціальностями. Постановою КМУ від 28.12.2016 року №1047 затверджено новий розмір стипендій, яка призначається згідно з постановою КМУ від 12.07.2004 року №882 з першого числа місяця наступного за датою закінчення семестрового контролю за перший семестр 2016/2017 навчального року відповідно до рейтингу успішності з 01 лютого 2017 року. 28.12.2016 року постановою КМУ №1050 внесено зміни до Порядку №882, згідно з якими соціальна стипендія в обовязковому порядку виплачується студентам, які за результатами навчального семестру не мають академічної заборгованості, незадовільних результатів навчання, включені до рейтингу відповідно до Порядку та належать, зокрема, до категорії осіб, які відповідно до ст..5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» мАють право на призначення соціальних стипендій. Отже позивач тільки з 2017 року відноситься до кола осіб, яким повинна призначатись соціальна стипендія. Однак позивач не була включена до рейтингу успішності студентів на призначення стипендії за результатами навчального семестру, через неуспішність, тому вона не мала права на призначення соціальної стипендії. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи Міністерство освіти і науки України в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності й взаємозвязку, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.2014 року зарахована на 1 курс філологічного факультету Харківського національного університету імені ОСОБА_2 (навчання за освітньо-професійною програмою бакалавр, державне замовлення) поза конкурсом за пільгою відповідно до ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року як дитина, батько якої має стаж підземної роботи не менше як 15 років. Станом на дату розгляду справи позивач є студенткою університету. Вказані обставини визнаються сторонами, тому у відповідності до ст.61 ЦПК доказуванню не підлягають.

Відповідно до витягу з наказу №0210-05/1334 від 26.08.2014 року позивачу призначено стипендію з 01.09.2014 року на перший семестр 2014/2015 навчального року в розмірі 730,00 грн.. Відповідно до витягу з наказу №0210-05/1394 від 30.06.2016 року позивачу призначено стипендію з 01.07.2016 року на перший семестр 2016/2017 навчального року в розмірі 825,00 грн.. В період з січня 2015 року по червень 2016 року включно стипендія не нараховувалась на підставі постанови КМУ №882 за результатами навчання, що підтверджується довідкою ХНУ імені ОСОБА_2 про доходи ОСОБА_1.

Частиною першою статті 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року №345-IV встановлено, що шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або ІІ групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданнями місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до статті 62 ЗУ «Про вищу освіту» від 01.07.2014 року, передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 8 Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою КМУ від 12.07.2004 року №882, для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії, надання матеріальної допомоги учням, студентам, курсантам ВНЗ, заохочення кращих з них за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній та науковій діяльності, навчальні заклади утворюють стипендіальні комісії.

Пунктом 18 цього Порядку встановлено, що академічна стипендія призначається з першого числа місяця, що настає після закінчення семестрового контролю згідно з навчальним планом, на період до визначення результатів наступного семестрового контролю.

Особи, які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтверджують їх право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення згідно з нормативно-правовими актами.

Суду позивачем не надано доказів подання до стипендіальної комісії документів для призначення соціальної стипендії, передбаченої ст.5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», а отже суд дійшов висновку, що позивач не реалізувала своє субєктивне право на призначення їй такої стипендії і вона їй не призначалась відповідно до зазначеного Порядку.

Те, що ці права позивачем не були реалізовані не може свідчити про звуження чи обмеження її права на отримання соціальної стипендії, а тому не може бути підставою для покладення на відповідача обовязку щодо проведення перерахунку та виплати соціальної стипендії.

При цьому, суд зазначає, що позивачу призначалась академічна стипендія у період з 01 вересня 2014 року на перший семестр 2014/2015 навчального та з 01.07.2016 року на перший семестр 2016/2017 навчального року, розмір якої визначався постановою КМУ №165 від 05.03.2008 року «Деякі питання стипендіального забезпечення».

Крім того, відповідно до пункту 11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» передбачено, що норми і положення статті 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік» та ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» виплата стипендій у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, батьки яких мають підземний стаж понад 15 років не передбачена, а тому дії адміністрації Університету в частині не нарахування стипендії позивачу є правомірними.

За змістом статей 23, 47, 51 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. МОН, як розпорядник бюджетних коштів може розпорядитися лише тими коштами, що надійшли йому з Державного бюджету України на цілі за кодами бюджетної класифікації. МОН України не має повноважень щодо управління виконанням Державним бюджетом України, це є виключною компетенцією Кабінету Міністрів України. МОН України як розпорядник бюджетних коштів бере бюджетні зобов'язання та провадить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Відповідно до статті 119 Бюджетного кодексу України нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно- цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів; бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Зважаючи на відсутність у попередніх роках та у 2016 році бюджетного призначення на виконання вимог статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Університет не мав правових підстав для нарахування та виплати стипендії позивачу у розмірі прожиткового мінімуму, а тому при вирішенні питання призначення та виплати стипендії позивачу діяв у відповідності до Порядку призначення та виплати стипендій, затвердженого Постановою КМУ від 14 липня 2004 № 882.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені ОСОБА_2 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 84, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Харківського Національного університету імені ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: О.В.Шишкін