Справа № 445/1931/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивак В. М.

з участю секретаря Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить будинок № 13 по вул. Зелений Луг, в м. Золочів Золочівського району Львівської області. Крім нього в даному будинку зареєстровані його дружина ОСОБА_4, їх дочка ОСОБА_5 а також відповідач ОСОБА_2 по справі яка являються дочкою моєї дружини від першого шлюбу та відповідач ОСОБА_3, який є онуком дружини.

В листопаді 2000 р. відповідачка ОСОБА_2 поїхала на заробітки в Італію, в січні 2005 р. забрала до себе сина відповідача ОСОБА_3. В Італії ОСОБА_2 знайшла собі іншого чоловіка, до якого переїхала на постійне місце проживання влітку 2008 року . З того часу вони не проживають в Золочеві а фактично проживає в Італії. Жодної участі в утриманні будинку не беруть та ним не користуються. Відповідачі обіцяли виписатися з його будинку, однак з невідомих йому причин не хочуть добровільно виписуватися. Враховуючи наведене, просить позов задоволити, визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав, просив їх задоволити.

Відповідачі у судове засідання не зявилася, хоча належним чином були повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини не повідомили.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (ч. 1, ч. 3 ст. 402 ЦК України).

Сервітутне правовідношення виникає в силу закону згідно з ч.1 ст.402 Цивільного кодексу України за наявності факту проживання особи разом із власником обтяженого сервітутом житла та спільне з ним користування цим житлом. У ЦК України право членів сім'ї власника житла на користування ним визнається сервітутним правом. Це право є особистим сервітутом, оскільки виникає в інтересах певної особи - члена сім'ї власника житла. Таким чином, суб'єктами даного сервітутного правовідношення є, з одного боку, власник житла, а з іншого - член його сім'ї. Згідно з положеннями ЖК України до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло право спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (ч.2 ст.64, ч.3 ст.156 ЖК України). Об'єктом цього сервітуту є право обмеженого користування частиною житлового приміщення, визначеною власником житла.

Згідно з свідоцтва про право особистої власності, будинок № 13 по вул. Зелений Луг, в м. Золочів Золочівського району Львівської області на праві особистої власності належить позивачу.

Як вбачається з довідки, виданої Золочівським МВЖКП від 05.10.2016 року, з будинкової книги для прописки громадян та Акту обстеження матеріально- побутових умов від 10.10.2016р. в будинку № 13 по вул.. Зелений Луг, в м. Золочів, разом з позивачем зареєстровані проживаючими ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3. На час проведення обстеження за вказаною адресою гр.. ОСОБА_2, ОСОБА_3 не було. Крім цього , комісія встановила, що за вказаною адресою гр.. ОСОБА_2, та гр.. ОСОБА_3, зі слів сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, не проживають протягом останніх 10-ти років.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, та підтверджено зібраними по справі доказами те , що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3. протягом останніх 10- ти років не проживають в будинку позивача, їх особистих речей у будинку не має та оплату за будинок вони не проводить.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем представлено достатньо доказів, не спростованих у процесі розгляду справи на підтвердження необхідності визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинку № 13 по вул. Зелений Луг, в м. Золочів, Золочівського району Львівської області.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с.1).

Керуючись ст.ст.10, 12, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.401, 405 ч.2 ЦК України ст.156 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_9 задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право на користування житловим будинком будинком №13 по вул. Зелений Луг, в м. Золочів Золочівського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_10