Ухвала

іменем україни

3 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», від імені якого діє ЛитвинПавло Володимирович, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2017 року провадження у зазначеній справі закрито.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2017 року про закриття провадження у справі скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ПАТ «НАК «Нафтогаз України», від імені якого діє Литвин П.В., посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції вказував про наявність рішення суду, що набрало законної сили, у справі між тими ж сторонами та про той самий предмет і з тих самих підстав.

Перевіряючи законність постановленої ухвали, суд апеляційної інстанції встановив, що рішенням апеляційного суду Київської області від 31 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 вересня 2016 року, позов ОСОБА_3 до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково, скасовано наказ голови правління ПАТ «НАК «Нафтогаз України» від 22 травня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 із займаної посади, поновлено його на посаді начальника управління промислової безпеки та надійності транспортування газу і нафти ПАТ «НАК «Нафтогаз України», стягнено з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_3 39 452 грн76 коп. середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодовано моральну шкоду у сумі 1 000 грн.

Суд апеляційної інстанції встановив, що, пред'являючи позов у серпні 2015 року, ОСОБА_3 просив стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 39 452 грн76 коп за період з 22 травня 2015 року, тобто з дня його звільнення з роботи по день звернення до суду з позовом - серпень 2015 року.

Звертаючись з позовом до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у грудні 2016 року, ОСОБА_3 зазначав, що наказ про поновлення його на роботі видано 1 червня 2016 року; з серпня 2015 року по 1 червня 2016 року пройшло 292 календарних дні, з яких 195 робочих днів, тому саме за цей період вимушеного прогулу позивач просив стягнути середній заробіток у розмірі 198 624 грн24 коп.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що позивач звернувся до суду з позовом про інший предмет, у зв'язку із чим у суду першої інстанції були відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», від імені якого діє Литвин Павло Володимирович, на ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко