Справа №2-3926/2011
Провадження №2-зз/489/20/17
УХВАЛА

іменем України

05 грудня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

секретаря Матяєвої С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частину майна, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_4, про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину майна,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки необхідність в забезпеченні позову відпала.

Сторони у судове засідання не зявились, про місце, дату та час слухання були повідомлені належним чином, неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2011 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1, заборонено відповідачу ОСОБА_1 вчиняти будь-які угоди щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (а.с. 46, том 1).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 грудня 2012 року частково задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частину майна, а саме: визнано квартиру АДРЕСА_2 обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1; визнано за ОСОБА_2 право власності на 22/100 частини квартири АДРЕСА_2, за ОСОБА_1 право власності на 78/100 частин зазначеної квартири. В зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю відмовлено. В позові третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частину майна відмовлено (а.с. 53-54, том 2).

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20 лютого 2013 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 129-130, том 2).

Таким чином, рішення суду вступило в законну силу 20 лютого 2013 року.

Частиною 3 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Враховуючи ухвалення рішення суду в справі, та зважаючи на те, що потреба в заходах забезпечення позову відпала, то заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 3, 154, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2011 року про:

- накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1;

- заборону відповідачу ОСОБА_1 вчиняти будь-які угоди щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_1.

Направити копію ухвали суду до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва