ОСОБА_1 документу 11.10.2017
Справа № 320/5869/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі - Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_1, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, звернулася до суду з уточненою заявою, в якій просить встановити факт, що вона є дочкою ОСОБА_4, який помер 01 травня 2017 року. На обґрунтування вона заяви зазначила, що від фактичних шлюбних відносин її батьків вона народилась 12 жовтня 1956 року та в графі батьки в свідоцтві про народження була зазначена лише мати ОСОБА_5, оскільки на момент її народження батьки у шлюбі не перебували. В графі батько взагалі ніхто не був вказаний. 01 червня 1964 року батьки уклали шлюб. 01 травня 2017 року її батько ОСОБА_4 помер та після його смерті залишилось спадкове майно, однак, для звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину необхідно підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем.

Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали заяву в повному обсязі та просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та пояснив, що заявниця його рідна сестра. Їх батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Батьки на час їх народження в зареєстрованому шлюбі не перебували і тому в свідоцтві про їх народження була вказана лише мати. Коли його призвали до служби в армії батько його усиновив та в свідоцтво про його народження в графі «батько» було записано ОСОБА_4. А у сестри документи не переоформлювали. Але, ОСОБА_4 є їхнім генетичним батьком.

Суд, вислухавши доводи заявниці та її представника, пояснення заінтересованої особи, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Заявниця народилася 12 жовтня 1956 року в с.Терехівка Дмитровського району Орловської області. Її матірю в свідоцтві про народження вказана ОСОБА_5, в графі батько запис відсутній /а.с.5/.

01 червня 1964 року мати заявниці уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/.

В подальшому заявниця уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.7/.

01 травня 2017 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.9/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, однак, для звернення до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, необхідно підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем.

Згідно з вимогами статті 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

У відповідності з п.3 ст.128 Сімейного Кодексу України позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 55 Кодексу про шлюб та сімю України (в редакції 1969 року), якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, імя, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Як вбачається з довідки голови квартального комітету № 57 від 07 серпня 2017 року ОСОБА_2, 1956 у народження, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та разом з нею з 2005 року проживав її батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та вони вели спільне господарство за даною адресою /а.с.8/.

Також в судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені заявницею на обґрунтування позову. Вказані обставини також підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в судовому засіданні пояснили, що заявниця є дочкою ОСОБА_4 Вони мешкали разом, у них були доброзичливі відносини, ОСОБА_4 називав ОСОБА_2 своєю дочкою.

Аналізуючи зібрані по справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі, однак, вважає необхідним викласти резолютивну частину рішення як: встановити факт батьківства ОСОБА_4, померлого 01 травня 2017 року, відносно його доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів заявниці.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 256-258 ЦПК України, ст.128, 130 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_1, про встановлення факту батьківства задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4, померлого 01 травня 2017 року, відносно його доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: