Номер провадження 6/243/228/2017
Номер справи 243/6914/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» серпня 2017 року Словянський міськрайоний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Жильцова Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за Поданням державного виконавця Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2017 року державний виконавець Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з Поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України, обґрунтувавши подання тим, що у Словянському міськрайонному Відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, знаходиться вимога № ф-0502-у від 07 жовтня 2013 року, виданого Словянським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України у сумі 867,77 грн.

25 травня 2017 року державним виконавцем була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вищевказаного документу, в якій боржнику було надано строк для самостійного виконання виконавчого листа.

05 липня 2017 року до Словянського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшла заява стягувача щодо направлення подання до суду про обмеження у праві виїзду за межі країни ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», якщо боржник має невиконанні зобовязання, покладені на нього судовим рішенням, або ухиляється від виконання зобовязань, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон до виконання цих зобовязань.

Просить суд тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на виїзд з території України до виконання зобовязань, встановленого за рішенням суду.

Державний виконавець Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області ОСОБА_3, який діє на підставі Довіреності № 21/3 від 15 серпня 2017 року (а.с.11), у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 15 серпня до суду надано Клопотання про розгляд справи без участі представника Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Донецької області (а.с.10).

Суд, дослідивши подання та надані до нього документи, вважає що дане подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з копії Вимоги про сплату боргу № Ф-0502-У від 07 жовтня 2013 року, ОСОБА_2 зобовязаний сплатити на користь Словянського міськрайонного Управлінням Пенсійного фонду України заборгованість зі сплати страхових штрафів у сумі 867,77 грн. (а.с.2).

25 травня 2017 року головним державним виконавцем Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби було відкрито Виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області у розмірі 867,77 грн. (а.с.3).

29 червня 2017 року Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області направило на адресу Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Клопотання про здійснення виконавчих дій № 27303105, в якому просять звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 (а.с.2).

Інших документів суду не надано.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідним в демократичному суспільстві і в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров»я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цей сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» (далі Закон № 3857- XII).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

За змістом ч.2 ст. 377-1 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобовязаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857- XII та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII, позначає, з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконані нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Саме виконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в Постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань. Крім того, відсутні відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Звертаючись до суду, державним виконавцем було зазначено, що боржник не сплачує заборгованість, тим самим ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього Вимогою про сплату боргу, боржнику був встановлений строк, та повідомлено необхідність сплачувати заборгованість.

Згідно п.13.2 подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Суду не надано підтверджуючих документів, що ОСОБА_2 були надіслані та ним отримані попередження за наслідки невиконання вимоги.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

На час звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього вимогою повинен відбутися, бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: - утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Державним виконавцем не доведено ухилення ОСОБА_2 від сплати заборгованості зі сплати страхових штрафів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 не надав у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про доходи та майно; про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не своєчасно з'являвся за викликом державного виконавця; не повідомив письмово державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до п. 13.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

За змістом ст. 28 Закону № 1404-VIII боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається боржнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного виконавця має бути долучено копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про виконавче провадження, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

У Поданні державного виконавця документи не містять доказів вручення боржнику ОСОБА_2 Постанови про відкриття виконавчого провадження та направлення даної постанови боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, визначені у Поданні обставини не є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за кордон, у відповідності до чого Подання державного виконавця Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон не підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10 ч. 2 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст.377-1, 377-1 ч. 2 ЦПК України, п.13.1,13.2,13.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні Подання державного виконавця Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Донецької області через Слов»янський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала постановлена та підписана в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4