28 листопада 2017 року
Справа № 489/6123/15-ц
Номер провадження 2/489/121/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2017 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 р. ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивували тим, що між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 15.08.2008 р. був укладений кредитний договір, згідно з яким останньому було надано кредитні кошти у розмірі 39 900,00 доларів США з розрахунку 12,50 % річних за користування кредитом на строк з 15.08.2008 р. до 14.08.2018 р. При цьому, відповідно до умов договору відповідач зобовязувався належним чином виконувати зобовязання, встановлені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобовязань відповідачем ОСОБА_2 за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки.

25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило позивачу права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідачів.

Відповідачі свої зобовязання перед Банком належним чином не виконували, в звязку з чим станом на 28.07.2015 р. утворилась заборгованість за кредитними зобовязаннями.

Посилаючись на вищевикладене, ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 300 060 грн. 88 коп., а також судові витрати.

В подальшому позивачем було змінено позовні вимоги, відповідно до яких Банк просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь заборгованість станом на 22.07.2016 р. в сумі 15 163,46 доларів США та 41 163,92 грн., що в гривневому еквіваленті становить 417 462,12 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом 12 695,73 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 315 058,72 грн., сума заборгованості за відсотками 2 467,73 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 61 239,48 грн., пеня 41 163,92 грн., а також судові витрати покласти на відповідачів.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідачів в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_3 ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

15.08.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 1401/0808/98-007. ОСОБА_3 умов вказаного договору Банк надає Позичальнику, грошові кошти для придбання квартири у вигляді кредиту в розмірі 39 900,00 доларів США на строк по 14.08.2018 р., з процентною ставкою 12,5 % річних за їх використання. Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання в повному обсязі в строки передбачені, цим Договором.

При цьому, відповідно до п. 5.1 Кредитного Договору позичальник зобовязується забезпечити своєчасне повернення кредиту і сплату нарахованих платежів.

З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним Договором № 1401/0808/98-007 між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» 15.08.2008 р.був укладений Договір поруки 1401/0808/98-007-Р-1.

Відповідно до п.2 Договору Поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання позичальником умов Основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами.

З вказаними договорами відповідачі були ознайомлені, ними договори підписані.

25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило позивачу права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, в тому числі до ОСОБА_2

ОСОБА_3 з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Сведбанк» було передано до ПАТ «Дельта Банк» також право грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором № 1401/0808/98-007 від 15.08.2008 р.

В порушення умов, передбачених кредитним договором, у встановлений строк відповідачі грошові зобовязання перед кредитодавцем не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість.

ОСОБА_3 із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

Відповідно до наданої позивачем ОСОБА_4, станом на 22.07.2016 р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 складає 15 163,46 доларів США та 41 163 грн. 92 коп., що еквівалентно 417 462 грн. 12 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 12 695,73 доларів США, що еквівалентно 315 058 грн. 72 коп., заборгованість за відсотками - 2 467,73 доларів США, що еквівалентно 61 239 грн. 48 коп., пеня 41 163 грн. 92 коп.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. ОСОБА_3 ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2015 р. ПАТ «Дельта Банк» було направлено вимогу про погашення кредиту, однак відповідачка ОСОБА_1 на неї ніяким чином не відреагувала.

В обґрунтування своїх заперечень відповідачка ОСОБА_1 посилається на те, що Договір поруки укладений між нею та Банком є припиненим, оскільки останній платіж за кредитом відповідачем ОСОБА_2 був сплачений 15.01.2015 р.,наступний строк для сплати чергового платежу сплинув 16.02.2015 р., проте вимога про погашення кредиту була направлена їй Банком 21.08.2015 р., після пропуску шестимісячного строку для звернення до поручителя з вимогою про погашення заборгованості за основним зобовязанням.

Разом з тим з такими доводами відповідачки не можна погодитись через наступне.

Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

ОСОБА_3 зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Виконання сторонами зобов'язання - це здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов'язання - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як установив суд, боржник ОСОБА_2 (а відтак і поручитель) узяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 14.08.2018 р., сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, можна зробити висновок, що в разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як убачається умов кредитного договору, позичальник зобов'язується частково погашати заборгованість за кредитом, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного місяця, у сумі не менш як 333 доларів США шляхом внесення коштів на позичковий рахунок.

Відповідно до пункту 2 договору поруки відповідальність поручителя наступає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язання за кредитним договором.

Суд встановив, що ОСОБА_2 свій останній платіж сплатив 15.01.2015 р. (із запізненням на 5 днів), а наступний термін платежу за договором був визначений до 10.02.2015 року (включно), який він не здійснив, а тому згідно з договору кредиту з 11.02. 2015 року несплачена заборгованість вважається простроченою.

Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя щодо окремих зобов'язань за кредитом.

Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором з 11.02.2015 року) пред'явити вимоги до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-3087цс16 в Постанові від 29.03.2017 р.

Таким чином, судом встановлено, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобов'язань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком), а за договором поруки відповідальність поручителя настає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідачів, має бути здійснене за період починаючи з 11.02.2015 р., що згідно наданого позивачем розрахунку становить: 12 695,73 долари США заборгованість за тілом кредиту, 2 332,40 долари США заборгованість по процентам, а всього 15 028,13 доларів США, що виходячи з розрахунку позивача ( відношення долара до гривні 1=24,8161) еквівалентно 372 948 грн. 90 коп.

Решта заборгованості у вигляді нарахованих процентів по кредиту за період до 11.02.2015 р., в розмірі 135,33 долари США, що еквівалентно ( відношення долара до гривні 1=24,8161) 3 358 грн. 37 коп. підлягає стягненню лише з боржника ОСОБА_2

Разом з тим, пеня визначена позивачем розрахована з 23.07.2015 р. в межах строків предявлення вимоги до обох відповідачів та підлягає стягненню в повному обсязі в розмірі 41 163 грн. 92 коп.

При цьому, суд вважає за потрібне зазначити, що відповідач ОСОБА_2 з заявами про застосування строків позовної давності щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, в тому числі і по пені, до суду не звертався.

Відповідно до положень чинного законодавства, суд позбавлений можливості, за своєю ініціативою застосовувати строки позовної давності.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, однак з урахуванням обставин справи, підлягають частковому задоволенню.

ОСОБА_3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в судовий збір 1 761 грн. 02 коп., по 880 грн. 50 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212 - 214, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009) заборгованість за Кредитним Договором № 1401/0808/98-007 від 15.08.2008 р. в розмірі 15 028,13 доларів США та 41 163 грн. 92 коп., що складає 414 103 грн. 71 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 12 695,73 доларів США, що еквівалентно 315 058 грн. 72 коп., заборгованість за відсотками - 2 332, 40 доларів США, що еквівалентно 57 881 грн. 07 коп., пеня 41 163 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, , р/р 373980009) заборгованість за Кредитним Договором № 1401/0808/98-007 від 15.08.2008 р. в розмірі 135,33 долари США, що еквівалентно 3 358 грн. 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1 761 грн. 93 коп., по 881 грн.00 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь держави недоплачену суму судового збору у розмірі 4 449 грн. 63 коп., по 2 224 грн. 82 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави недоплачену суму судового збору у розмірі 50 грн. 38 коп.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.С. Тихонова