17.11.2017 Єдиний унікальний номер 205/2449/17
Справа №205/2449/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про стягнення грошової компенсації втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняних), середнього заробітку за час затримки розрахунку-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про стягнення грошової компенсації втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняних), середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позову зазначила, що з січня 2011 року по жовтень 2013 року працювала на підприємстві відповідача-ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР на посаді архіваріуса та 15.10.2013 року звільнилася з цього підприємства за власним бажанням.

В період роботи на цьому підприємстві-з 11 липня 2013 року по 19 липня 2013 року включно перебувала на лікуванні із травмою ноги з діагнозом розірвання сухожильних зв*язок та не могла стати до роботи, що підтверджується листками непрацездатності серії АГЕ №723685 з 11.07.2013 року по 15.07.2013 року та серії АГЕ №694300 з 16.07.2013 року по 19.07.2013 року, які по виходу з лікарняного відразу здала керівнику, повідомивши, що травму отримала під час виконання своїх службових обов*язків на підприємстві. Інформація про те, що отримана травма відноситься до категорії виробничої була також зазначена і в листках непрацездатності.

За таких умов, відповідач, керуючись «Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, мав би одразу створити відповідну комісію та провести розслідування нещасного випадку на виробництві.

Однак, відповідач свої обов*язки не виконав, внаслідок чого позбулася належних «лікарняних» та не отримала їх ані у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров*я від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, ані у вигляді грошової компенсації втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність-за перші 5 днів перебування на лікарняному за рахунок коштів відповідача, за решту днів, починаючи з шостого-за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Не отримала належні виплати й при звільненні з підприємства, про що дізналася із довідки про доходи за 2013 рік, отриманої 06.05.2014 року за місцем проживання в ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська.

Вважаючи отриману травму ноги, із якою перебувала на лікарняному виробничою травмою, та не маючи відповідної реакції відповідача на цей факт, була змушена звернутись до суду, рішенням якого від 30.09.2015 року відповідача було зобов*язано провести розслідування обставин отримання 11 липня 2013 року травми ноги.

Це розслідування відповідач провів лише 14.04.2016 року. За наслідком розслідування, через брак доказів щодо виробничого характеру отриманої травми, які відповідач свідомо не зафіксував на місці події, комісія дійшла висновку про те, що отримана травма до нещасного випадку на виробництві не відноситься та було складено акт за формою Н-5 від 14.04.2016 року.

У зв*язку з наведеним звернулась до відповідача із проханням виплатити грошову компенсацію втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняних) за період з 11.07.2013 року по 19.07.2013 року включно, як таких, що не пов*язані із нещасним випадком на виробництві, адже за ці дні взагалі не отримала ніяких коштів.

Лише 17 березня 2017 року отримала від відповідача листа №324 від 09.03.2017 року, яким відмовлено у виплаті грошової компенсації втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняних), пославшись на відсутність законодавчо визначеного обов*язку підприємства це робити та відсилаючи до фонду соціального страхування.

На підставі викладеного просить поновити строк звернення до суду через поважність причин його пропуску та стягнути з відповідача на її користь 119 671 грн. 45 коп., з яких:

-722.61 грн.-грошова компенсація втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняні) за період перебування на лікуванні з 11 липня 2013 року по 19 липня 2013 року включно ;

-118 948.84 грн.-середній заробіток за весь час затримки виплати належних виплат.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР -Родівілін О.Ю. позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що наказом №03-К від 04.01.2011 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу в Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР на посаду архіваріуса.

Відповідно до листків непрацездатності серії АГЕ №723685 з 11.07.2013 року по 15.07.2013 року та серії АГЕ №694300 з 16.07.2013 року по 19.07.2013 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному з діагнозом: розірвання сухожильних зв*язок.

Надані 31.07.2013 року вищезазначені листки непрацездатності від 11.07.2013 року та від 16.07.2013 року відповідачем сплачені не були.

Наказом №69-к від 15.10.2013 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи за власним бажанням.

Не були сплачені лікарняні і при здійсненні відповідачем повного розрахунку при звільненні.

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки її виплати, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2014 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічного інвентаризації« ДОР на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі, за період з 01.01.2013 року по жовтень 2013 року в сумі 4 347.02 грн., розрахунок якої проведений судом без утримання прибуткового податку та обов*язкових платежів та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 16.10.2013 року по 25.12.2015 року включно, в сумі 18 464.12 грн.

Стягнуто також на користь ОСОБА_1 300 грн. у відшкодування моральної шкоди та понесені витрати на проведення експертизи в розмірі 2 949.12 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1-відмовлено.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 23.11.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.12.2015 року залишено без змін.

22.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР, треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, Дніпродзержинська міська виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Дніпропетровській області про зобов*язання вчинити певні дії, стягнення лікарняних, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини грошових доходів та моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов*язано ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР провести розслідування нещасного випадку на підприємстві, що сталося з ОСОБА_1 11 липня 2013 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1232 від 30 листопада 2011 року «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професіональних захворювань і аварій на виробництві» та за наслідками якого скласти акт за формою Н-5.

В задоволенні позову в іншій частині-відмовлено.

На виконання рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2015 року комісією проведено розслідування нещасного випадку, що стався 11 липня 2013 року на Обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР та 14.04.2016 року складено акт за формою Н-5 /а.с.20-23/.

Комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з архіваріусом ОСОБА_1 не визнається таким, що пов*язаний з виробництвом. Акт Н-1 не складається. Комісією не встановлено зв*язок між одержанням потерпілою травми та впливом будь-якого небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання трудових (посадових) обов*язків. Не встановлено точний час отримання травми та факт отримання її на території підприємства. Члени комісії мали зустріч із потерпілою ОСОБА_1, ознайомили її з матеріалами розслідування, строками роботи комісії та роз*яснили її права згідно діючого законодавства.

Копію акту проведення розслідування нещасного випадку від 14.04.2016 року позивачка ОСОБА_1 отримала особисто під підпис заказною поштою з повідомленням 23.04.2016 року, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в поясненнях самої ОСОБА_1 та підтверджується поштовим повідомленням, копія якого залучена до матеріалів справи.

Допомогу по тимчасовій непрацездатності /лікарняні/ за період з 11.07.2013 року по 19.07.2013 року включно не сплачено відповідачем на користь позивачки і після проведення розслідування нещасного випадку та складення акту за формою Н-5 14.04.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що з боку відповідача має місце порушення законних прав позивачки, а саме Постанови КМУ України №1232 від 30.11.2011 року «Про порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», що раніше було встановлено судом, та ч.1 ст.116 КЗпП України оскільки при звільненні не виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності /лікарняні/ за період з 11.07.2013 року по 19.07.2013 року включно.

30.12.2016 року до ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням сплатити загальну суму, станом на 04.12.2016 року, витрачених коштів на відновлення її здоров*я у розмірі 9 043.23 грн. та ще додатково 200 грн.

З заявою про виплату коштів за лікарняні з 11.07.2013 року по 20.07.13 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР лише 23.02.2017 року, що вбачається з письмової відповіді відповідача від 09.03.2017 року за №324 /а.с.24-25/, якою було відмовлено у виплаті зазначених сум.

До суду за захистом порушеного права ОСОБА_1 звернулась 21.04.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення-в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до положень Закону України «Про оплату праці» заробітна плата-це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Допомога по тимчасовій непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів фондів державного соціального страхування та оплата перших п*яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації є «іншими виплатами, що не належать до фонду оплати праці».

Тобто, виходячи з викладеного приходимо до висновку, що реалізація права на судовий захист невід*ємно пов*язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В даному випадку строк позовної давності складає три місяці, оскільки лікарняні не входять до складу заробітної плати , в межах якого ОСОБА_1 і мала можливість звернутись до суду за захистом свого порушеного права але в передбачені законом строки цього не зробила.

Початок строку позовної давності, в даному випадку, починається з наступного дня після отримання копії акту від 14.04.2016 року, який ОСОБА_1 отримала 23.04.2016 року-24.04.2016 року.

До суду з позовом позивачка звернулась майже через рік 21.04.2017 року.

При цьому ОСОБА_1 просила поновити строк позовної давності через поважність причин його пропуску.

В судовому засіданні суд з*ясовував причини пропуску строку позовної давності. ОСОБА_1 пояснила, що у зв*язку з отриманою в липні 2013 року травмою ноги, в зазначений період часу вона хворіла, 04.10. 2016 року перенесла операцію на нозі та знаходилась на лікарняному до 09.11.2016 року. В подальшому не мала можливості самостійно звернутися за захистом свого порушеного права за станом здоров*я та погодними умовами (ожеледиця)/ але жодного доказу перебування на лікарняному, проведення операції з боку позивача так і не було надано, незважаючи на те, що судом було роз*яснино право позивача надати, в обґрунтування поважності причини пропуску строку позовної давності, докази щодо хвороби.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що у зв*язку з винними діями відповідача ОКП»Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» ДОР має місце порушення законних прав позивачки ОСОБА_1, невиплата лікарняних за період з 11.07.2013 року по 19.07.2013 року включно але задоволенню позовні вимоги в цій частині не підлягають у зв*язку з пропуском строку позовної давності.

З зазначених підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку на підставі ст..117 КЗпП України у розмірі 118 948.84 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 94, 116, 117, 233 КЗпП України, ст..ст.10, 15, 27, 57-60, 64, 209-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про стягнення грошової компенсації втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняних) за період перебування на лікуванні з 11 липня 2013 року по 19 липня 2013 року включно у розмірі 722.61 грн. та середнього заробітку за час затримки виплати у розмірі 118 948,84 грн.-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г.Остапенко