Справа № 750/7642/17
Провадження № 2/750/2049/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.

із секретарем судового засідання Юрченко І.В.,

за участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

10.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів у сумі 3000 грн. позивач обґрунтовувала тим, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти у такому розмірі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1860 грн.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, повідомив, що інших дітей у нього немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, 06.11.2005 народження (а.с. 3), яка проживає разом із позивачем.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи, що відповідач є працездатний, його обовязок по утриманню неповнолітньої дитини є абсолютним, а також з огляду на те, що він визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітню дитину у розмірі 1860 грн. щомісяця.

Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Керуючись ст. ст. 60, 212, 213, 218 ЦПК України та ст. ст. 180-183, 184, 191 СК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1860 грн. щомісяця, починаючи з 10.08.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 640 грн. судового збору на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя :