09.08.2017

РІШЕННЯ
Іменем України
09 серпня 2017 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

при секретарі Реуцькій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Шевченкове заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Заявник по справі звернулася до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт її проживання разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування вимог заявник посилається, що з травня місяця 2014 року вона і ОСОБА_4 почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство.

З січня 2016 року ОСОБА_5 уклав контракт з ЗСУ і перебував на службі в зоні АТО.

16 червня 2017 року ОСОБА_5 загинув, виконуючи свій військовий обов`язок в зоні АТО, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Встановити факт проживання заявника з ОСОБА_5 необхідно для отримання одноразової грошової допомоги.

У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та наполягала на задоволенні заяви. Представник заінтересованих осіб, а також заінтересована особа ОСОБА_3 , проти задоволення заяви заявника заперечували пояснили, щодо факт спільного проживання однією сім`єю з померлим заявником у період з 2014 року і по день смерті ОСОБА_4 16.06.2017 року, зазначили, що заявницею не доведений даний факт і не надано жодного доказу на підтвердження вимог про визнання цього факту. Свідки зі сторони заявника дають недостовірні свідчення.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, з`ясувавши позицію заінтересованої особи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення.
Положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 21.01.1995 року ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва (а.с.21), про зміну її прізвища на ОСОБА_7 .

За час шлюбу у ОСОБА_8 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27.09.1995 року (а.с.20).

Як зазначає заявник з травня місяця 2014 року вона і ОСОБА_4 почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується копіями акту Борівської сільської ради № 389/02-29 від 16.06.2017 року (а.с.7) та довідки Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 390/02-29 від 16.06.2017 року про склад сімї (а.с.8) і про те, що поховання загиблого ОСОБА_9 ,здійснила саме заявник (а.с.9).

З січня 2016 року ОСОБА_5 уклав контракт з ЗСУ і перебував на службі в зоні АТО.

16 червня 2017 року ОСОБА_5 загинув, виконуючи свій військовий обов`язок в зоні АТО, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 в матеріалах справи (а.с.6).

Згідно довідки Борівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 591/02-29 від 20.06.2017 року, копія якої міститься в матеріалах справи, гр-ка ОСОБА_1 за власні кошти здійснила похорони 16 червня 2017 року загиблого ОСОБА_4 (а.с.9).

У судовому засіданні свідки зі сторони заявника ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 пояснили, що добре знають заявника ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 і свідчать про те з 2014 року заявник проживала разом із ОСОБА_4 до моменту, поки він не пішов на військову службу в зону АТО, проте останній мав сімю: дружину - ОСОБА_2 , та сина - ОСОБА_3 , які за ухвалою суду були залучені до справи в якості заінтересованих осіб.

В ході судового засідання було достовірно встановлено і про це не заперечувала заявниця, що з ОСОБА_4 , вона проживала лише з червня 2014 року по вересень 2015 року, а з вересня 2015 року по січень 2016 рік до відїзду в зону АТО, ОСОБА_4 , проживав зі своєю дружиною ОСОБА_2 .

Коли ОСОБА_7 приїздив в відпустку він мешкав з заявницею.

З довідки Військової частини НОМЕР_4 № 100 від 14.07.2017 року, виданої солдату ОСОБА_4 , вбачається, що на утриманні останнього знаходиться сімя, яка складається з: дружини ОСОБА_2 , 1974 року народження та сина ОСОБА_3 , 1995 року народження (а.с.33).

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
В звязку з цим суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки факт спільного проживання однією сім`єю заявником у період з червня 2014 року по січень 2016 року не доведений, не надано жодного допустимого доказу на підтвердження вимог про визнання цього факту. Під час розгляду справи встановлено, що заявниця та загиблий проживали в одному будинку не значний час з червня 2014 року по вересень 2015 року. При перевірці судом свідчень свідків було встановлено, що о заявник і померлий мешкали в даний час спільно з червня 2014 по вересень 2015 рік, але доказів того, що вони були сім`єю, не надано.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що встановлені в ч. 2 ст. 3 СК винятки, згідно з якими подружжя вважається сім`єю, стосуються офіційно зареєстрованих шлюбів.

Особи які перебувають у фактичних шлюбних відносинах на них поширюються норми СК України, лише у випадку, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому зареєстрованому шлюбі.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні заяви заявника в звязку з тим, що, загиблий ОСОБА_4 , протягом незначного періоду проживав з заявницею Злобіною з червня 2014 року по вересень 2015 року і в цей період перебував в офіційному зареєстрованому шлюбі з 21.01.1995 року по день своєї смерті НОМЕР_5 рік зі своєю дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.21).

Керуючись ст.ст. 212-215, 256, 259 ЦПК України, ст. 3, 21, 36, СК України, суд -

в и р і ш и в:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевченківського
районного суду С.М. Стеганцов