Справа №: 398/2580/17
провадження №: 2-о/398/176/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" листопада 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Соколової Р.І.

за участі секретаря Лісовської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Олександрійський МВ УДМС України в Кіровоградської області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту її постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Свої вимоги мотивує тим, що вона народилась 8 березня 1958 року в м. Світловодськ Кіровоградської області, де прожила 23 роки, вийшла заміж, народила сина. Коли синові виповнилось три роки, а саме в 1981 році, вони з чоловіком вирішили переїхати до м. Олександрії Кіровоградської області, де на той час було більше можливостей працевлаштуватись.

Приїхавши до м. Олександрії вони отримали квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

11 листопада 1982 року вона працевлаштувалася на «Олександрійську фабрику діаграмних паперів», яку на даний час реорганізовано та перейменовано в ПАТ «Олександрійську фабрику діаграмних паперів», де пропрацювала до 6 вересня 1993 року.

Тобто, починаючи з дня свого народження і по теперішній час вона постійно і безперервно проживає на території України, і за весь час жодного разу не виїжджала за її межі.

Однак, вона своєчасно не зробила обмін паспорта СРСР зразка 1977 на новий паспорт громадянина України, який в свою чергу разом зі свідоцтвом про її народження та іншими документами було втрачено під час пожежі, яка відбулась за місцем її тодішнього тимчасового проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З заявою про видачу паспорта громадянина України вона звернулась до Олександрійського МВ У№ДМС України в Кіровоградській області, однак в звязку з тим, що вона не має достатніх даних про постійне проживання на території України в зазначений період, їй було відмовлено у прийняті документів для оформлення паспорта.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду, тому вона просить суд встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги в повному обсязі.

Заінтересована особа - Олександрійський МВ Управління ДМС України в Кіровоградської області про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не направляв, за вказаних обставин суд ухвалив здійснювати розгляд заяви за відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Заявник народилась 8 вересня 1958 року в м. Світловодськ Кіровоградської області, що підтверджується довідкою Олександрійського МВ УДМС України в Кіровоградській області від 4 вересня 2015 року № 2232. Крам того, відповідно до зазначеної довідки, остання зверталась до Олександрійського МВ УДМС України в Кіровоградській області із заявою щодо видачі паспорта громадянина України. Проведеною перевіркою було встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

Як свідчить запис в довідці за формою № 16 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, прибула до м. Олександрії Кіровоградської області з м. Світловодська Кіровоградської області, проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працювала діловодом на Олександрійській фабриці діаграмних паперів. Документом, який посвідчував особу ОСОБА_1, був паспорта серії ІІІ-ОЛ №3044232, виданого Світловодським Г РВВС 4 липня 1979 року, про що в карточці прописки зроблено відповідний запис.

Відповідно до довідки ПАТ «Олександрійська фабрика діаграмних паперів» від 15 липня 2015 року, №78, ОСОБА_1 в період з 10 листопада 1992 року по 1 вересня 1993 року працювала на фабриці на посаді курєра-прибиральника АХО, що підтверджується наказом від 11 листопада 1982 року №63-к та наказом від 6 вересня 1993 року №112-к.

Згідно довідки ПАТ «Олександрійська фабрика діаграмних паперів» від 15 липня 2015 року №77/2, ВАТ «Олександрійська фабрика діаграмних паперів» було перейменоване в ПАТ «Олександрійська фабрика діаграмних паперів», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 7 грудня 2011 року, серія ААБ №577689, та наказ ВАТ «Олександрійська фабрика діаграмних паперів» від 16 грудня 2011р. №133.

Про те, що ОСОБА_1 з 1982 року по 1993 рік працювала та отримувала заробітну плату, на яку було нараховано страхові внески до Пенсійного фонду України, також свідчать довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 13-1 та №13-2 від 6 серпня 2015 року, видані ПАТ «Олександрійська фабрика діаграмних паперів».

Відповідно до довідки Начальника ЗДПО-2 м.Олександрії №390 від 18 лютого 2005 року, пожежею, яка виникла 7 лютого 2005 року в житловому будинку за адресою: вул.І.Франка, 63 в м.Олександрії, було знищено документи, серед яких трудова книжка, матеріали на оформлення паспорта, свідоцтво про шлюб, які були оформлені на ОСОБА_1.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявник працювала в м. Олександрії Кіровоградської області в період з листопада 1982р. по вересень 1993 року та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повідомили, що знають ОСОБА_1 з початку 90-х років, заявник весь цей час безперервно проживала в місті ОСОБА_4, на початку 2000-х років в будинку по вул. Франка, в якому заявник тимчасово мешкала, відбулась пожежа, внаслідок якої всі документи, що належали заявнику були знищені. Свідки зазначили, що про виїзд заявника за кордон для постійного проживання та/або отримання нею громадянства іншої держави їм нічого не відомо.

Отже, в ході судового розгляду справи підтвердився факт постійного проживання заявника на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для отримання паспорта громадянина України.

Суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявник надав суду докази фактичного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212 - 215, 218, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час постійно, безперервно проживала на території України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.І.Соколова