Справа № 569/5094/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

участю: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Державного агенства з енергоефективності та енергозбереження України до ОСОБА_2 про стягнення суми допомоги по безробіттю,-

в с т а н о в и в:

Державне агенство з енергоефективності та енергозбереження України звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми допомоги по безробіттю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 .08. 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 , визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України від 01.04.2015 № 154-к «Щодо звільнення» в частині звільнення ОСОБА_2В.» , поновлено ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста відділу експертизи Управління Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України у Рівненській області, стягнуто з Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 9325, 80 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року зазначене рішення залишено без змін.

На виконання зазначеного рішення Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України було видано наказ від 27.10.2015 № 478-к, відповідно до якого ОСОБА_2 поновлено на посаді головного спеціаліста відділу експертизи Управління Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України у Рівненській області. ОСОБА_2 на підставі рішення суду було виплачено суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 9325, 80 грн., що підтверджується наказом Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України від 27.10.2015 № 478-к та платіжним дорученням від 27.10.2015 № 570.

Вважають, що сума середнього заробітку, що підлягала виплаті за час вимушеного прогулу мала становити 9325, 80 грн. (94,20 грн. середньоденний заробіток х 99 робочих днів).

Від Рівненського міського центру зайнятості 04.11.2015 року до Держенерго- ефективності було надіслано претензію щодо сплати суми допомоги по безробіттю, виплаченої ОСОБА_3 за період з 21.04.2015 по 13.10.2015, у розмірі 9463, 53 грн. на виконання якого ОСОБА_2 було направлено лист від 18.11.2015 № 371-01/09/15-15 у якому було запропоновано добровільно сплатити суму отриманої допомоги по безробіттю, у розмірі 9463, 53 грн., оскільки під час розгляду справи в суді ОСОБА_2 не повідомила про те, що перебуває на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2016 р. у справі № 826/3690/16 за позовом Рівненського міського центру зайнятості до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України про стягнення допомоги по безробіттю у розмірі 9463, 53 грн. підтверджується отримання ОСОБА_2 дпомоги по безробіттю.

Разом з тим ОСОБА_2 отриману суму допомоги по безробіттю у розмірі 7282, 16 грн. за період з 21.04.2015 по 27.08.2015 не повернуто Агентству.

Таким чином, отримання ОСОБА_2 допомоги по безробіттю та заробітної плати за час вимушеного прогулу без урахування суми допомоги по безробіттю є переплатою коштів для Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України.

Просили стягнути з ОСОБА_2 на рахунок Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України суму допомоги по безробіттю у розмірі 7282, 16 грн. та понесені судові витрати.

До початку судового засіданні від позивача надійшла заява з проханням розглядати справу у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача підтримала в судовому засіданні подані до суду заперечення, згідно яких позов ОСОБА_2 не визнала, вважає його безпідставним та просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що наказом Держенергоефективності від 27.10.2015р. № 478-к на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 .08. 2015 року скасовано наказ Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України від 01.04.2015 № 154-к «Щодо звільнення» в частині звільнення ОСОБА_2 , яка була поновлена на посаді головного спеціаліста відділу експертизи Управління Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України у Рівненській області, виплачено ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 9325, 80 грн. згідно платіжного доручення № 570 від 27.10.2015р.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 отримала 9325,80 грн. по виконанню судового рішення, яке випливало з трудових правовідносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктами 5, 6 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено: страховик - Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; об'єкт страхування на випадок безробіття - страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім'ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених ст. 7 цього Закону.

Згідно з абз. 2 п. 8 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Згідно п. 9 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» втрата роботи з незалежних від застрахованих осіб обставин це припинення трудового договору відповідно до ст. 36 (пункти 1, 2, 3), ст. 38 (у разі неможливості продовження роботи, а також невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору), ст. 39, ст. 40 (пункти 1, 2, 5, 6) Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»роботодавець несе відповідальність відповідно до законодавства за шкоду, заподіяну застрахованим особам внаслідок невиконання або неналежного виконання обов'язків, визначених частиною другою цієї статті. Із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Пунктом 2 ч.2 ст. 35 цього Закону передбачено, що роботодавець зобов'язаний подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в установленому порядку відповідно до законодавства відомості про: прийняття на роботу працівників; розмір заробітної плати та використання робочого часу працівників; виплату застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю; використання коштів Фонду за іншими визначеними цим Законом напрямами.

Таким чином, на працівника не покладено обов'язку повідомляти центр зайнятості, про те, що рішенням суду його поновлено на посаді, оскільки такий обов'язок покладений на роботодавця, і саме останній несе відповідальність за здійснені виплати по безробіттю такому працівнику. Отже, відповідач ОСОБА_2 не несе відповідальність за нараховану та виплачену допомогу по безробіттю.

Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України по справі № 6-151цс13, роз'яснено, що відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Статтею 1191 ЦК України відповідно до якого, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, враховуючи те, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено відповідальність роботодавця за виплату допомоги безробітному у разі його поновлення на роботі за рішенням суду, позивачем не надано суду належних доказів вини відповідача в отриманні надмірних коштів, а також те, що відповідно до ст.1215 ЦК України, безпідставно отримана особою допомога по безробіттю не підлягає поверненню, то суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Державному агентству з енергоефективності та енергозбереження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державного агенства з енергоефективності та енергозбереження України до ОСОБА_2 про стягнення суми допомоги по безробіттю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас