Провадження №2/523/5203/17
У Х В А Л А

"22" листопада 2017 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кисельов В.К., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої в результаті ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої в результаті ДТП.

Разом з позовом позивачем було надано клопотання про забезпечення позову, згідно якої просить витребувати у відповідних установ та державних органів відомості щодо наявності у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, рухомого та нерухомого майна; накласти арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в межах суми позовних вимог.

Дослідивши надані матеріали, суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, з наступних підстав.

Згідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, яки беруть участь у справі, може вжити заходи по забезпеченню позову, ч. 3 цієї ж статті, передбачає, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. У поданій до суду заяві, заявник не обґрунтовує обраний вид забезпечення позову, який належить застосувати, не обґрунтовує його необхідність, не зазначає інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у відповідача майна або грошових коштів.

Так, Постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року передбачено, що судам слід врахувати, що вжиті заходи забезпечення позову повинні бути обґрунтованими.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, відсутні відомості щодо перебування у ОСОБА_2 у власності нерухомого майна.

Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України, інформація щодо зареєстрованих транспортних засобів за громадянином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, відсутня.

Оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а у відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, згідно отриманої інформації судом відсутнє майно, суд відмовляє у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.151-153, 208-210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої в результаті ДТП відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з отримання ухвали.

Суддя: В.К. Кисельов