№ 468/1064/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

21.08.2017 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок.

Із змісту позовної заяви слід, що у 1987 році позивачем ОСОБА_1 було придбано будинок №31, який розташований по вулиці С.Бойченка (стара назва Садова) в селі Мар`ївка Баштанського району Миколаївської області. Позивачем було сплачено колгоспу «Авангард» вартість будинку і актом від грудня 1987 року колгоспом було передано йому (позивачу) даний будинок. В подальшому рішенням виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради народних депутатів №24 від 26 травня 1992 року було вирішено передати позивачу у приватну власність вказаний будинок. На підставі даного рішення Баштанським БТІ 11 серпня 1993 року було зареєстровано право власності позивача на даний будинок. У липні 2017 року, при звернені до реєстраційної служби з питання реєстрації права власності на будинок, останнім було відмовлено позивачу у здійснені такої реєстрації в звязку з тим, що вищевказаний акт приймання-передачі будинку з відміткою про реєстрацію у Баштанському БТІ у 1993 році не є належним правовстановлюючим документом.

Дана заява не відповідає вимогам ЦПК, а саме статті 119.

- відповідно до вимог п.5 та 6 ч. 2 вказаної статті, заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач обґрунтовуючи вимогу щодо визнання дійсним вищевказаного договору купівлі-продажу посилається на те, що ним було повністю сплачено вартість житлового будинку, проте позовна заява не містить зазначення належних та допустимих доказів на підтвердження факту даної оплати (розписка, довідка, квитанція, тощо).

Крім того, позовна заява не містить достатнього викладу обставин щодо часу укладання угоди (день, місяць) та ціни, за якою було обумовлено купівлю-продаж даного будинку (з зазначенням відповідних доказів).

Із змісту акту приймання-передачі від 1987 року вбачається, що відповідачу було передано даний будинок з надвірною спорудою у вигляді сараю, що були побудовані в 1986 році. Проте, з копії технічного паспорту на даний будинок вбачається, що в подальшому в будинку мали місце додаткові побудування в 1992, 1993 та 1994 роках.

В свою чергу позовна заява не містить зазначення належних та допустимих доказів стосовно того, що дані побудови не є самочинним будівництвом (дані Баштанського БТІ) та за можливості їх не додано до позовної заяви.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19.09.75 за №9 «Про практику застосування судами України статті 105 Цивільного кодексу України» (що діяла на час виникнення правовідносин) розяснено, що вирішуючи позови про право власності на самовільно споруджені жилі будинки або прибудови, в тому числі пов'язані з купівлею-продажем, міною, даруванням, спадкуванням останніх, а також вимоги про поділ цих будівель між учасниками будівництва і визначення порядку користування приміщеннями в них, про відшкодування витрат, понесених на самовільне будівництво, суди повинні враховувати, що щодо таких жилих будинків і прибудов не виникає прав і обов'язків власника ні в осіб, які їх спорудили, ні в осіб, які уклали щодо них угоди. Самовільно споруджені будинки чи прибудови не можуть бути об'єктом права приватної власності і на них не може бути звернено стягнення за виконавчими документами; вони не можуть бути продані з прилюдних торгів або передані у власність кредиторам.

Позивач просить суд визнати дійсним вищевказаний договір купівлі-продажу житлового будинку, вказуючи, що ним було придбано будинок у відповідача. Однак позовна заява не містить достатнього обгрунтування з зазначенням належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме відповідач був власником будинку (з метю доведення обставин законності укладання даної угоди).

Вимога щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна обумовлює собою перехід права власності. Натомість позовна заява в обґрунтування позовних вимог не містить обставин щодо відсутності (або ж наявності) обтяжень щодо вищевказаного нерухомого майна та зазначення доказів на підтвердження цьому (дані державного реєстратора).

Позивач обгрунтовуючи вимогу щодо необхідності в судовому порядку визнання дійсним договору купівлі-продажу вищевказаного будинку, посилається на те, що відповідач відмовляється нотаріально посвідчити цю угоди, при цьому одночасно просить суд визнати за ним право власності на цей будинок. Проте, позовна заява не містить викладу обставин щодо необхідності захисту порушених прав шляхом визнання права власності (одночасно з визнанням угоди дійсною).

Відповідно до вимог ч.5 статті 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

За змістом п.п.1 та п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позовна заява одночасно містить вимогу немайнового характеру (визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним) та майнового характеру (визнання права власності на нерухоме майно).

В свою чергу до позовної заяви додано документ на підтвердження сплати судового збору в розмірі 640 грн., тобто лише за одну вимогу.

Наведене свідчить, що до позовної заяви не додано документ на підтвердження сплати судового збору в розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Із викладеного слід, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а тому це є підставою для залишення її без руху для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя , -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок - залишити без руху.

Надати позивачу строк, для виправлення вказаних в ухвалі недоліків але не пізніше пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, розяснивши, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява вважається неподаною і повертається.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ