АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Пащенко О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Ерде Банк» про визнання незаконними вимог про усунення порушення за кредитним договором, припинення іпотечного договору та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, зняття заборони відчуження

за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Ерде Банк» КараченцеваАртема Юрійовича

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні 14.09.2017 року представником позивачів ОСОБА_5 було заявлено клопотання про забезпечення позову, в якому він просив в порядку ст.ст.151,152 ЦПК України вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії з продажу права вимоги за кредитним договором № К-197/11 від 12.09.2011 року до вирішення спору по суті заявлених вимог. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14вересня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено ПАТ «Ерде Банк» вчиняти дії з продажу права вимоги за кредитним договором № К-197/11 від 12.09.2011 року, укладеного між ПАТ «Ерде Банк» та ОСОБА_3, до набрання судовим рішенням по вказаній справі законної сили. Не погоджуючись з ухвалою, уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Ерде Банк» Караченцевим А.Ю. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процессуального права. Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції повинен був брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Однак, всупереч прямій забороні, встановленій в ч. 6 ст. 152 ЦПК України, суд першої інстанції заборонив відчуження активу банку, що перебуває в процедурі ліквідації. Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки на час винесення ухвали суду, відповідачем вживались активні дії щодо продажу права вимоги за вказаним вище кредитним договором від 12.09.2011 року. Як вбачається з матеріалів контрольного провадження та доданих до апеляційної скарги копій документів, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.12.2016 року № 3057 продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ «Ерде Банк» та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Ерде Банк» на один рік по 08.01.2018 року.

Листами № 546 від 17.08.2017 року та за № 610 від 9.09.2017 року позивача ОСОБА_3 повідомлялося про те, що право вимоги за кредитним договором № К-197/11 від 12.09.2011 року буде виставлено на торги (ас.ас. 11,12 контрольного провадження). Зазначені обставини підтверджують доводи позивачів щодо факту спроби здійснення Банком відчуження права вимоги за кредитним договором № К-197/11 від 12.09.2011 року. Доводи апеляційної скарги, з урахуванням встановлених обставин, не впливають на правильність винесеної ухвали судом першої інстанції. Таким чином, виходячи з предмету вказаного позову, дійсно існують підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із співмірності заявлених вимог, а також з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 151-153, 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Ерде Банк» Караченцева Артема Юрійовича відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: