Справа № 152/1398/17
У Х В А Л А

05 грудня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду заяву судді Славінської Н.Л. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання договору удаваним,

встановив:

12.09.2017 року ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся з означеним позовом до Шаргородського районного суду.

Ухвалою судді Шаргородського районного суду Соколовської Т.О. від 13.09.2017 року прийнято самовідвід і справу передано на повторний автоматичний розподіл без участі судді Соколовської Т.О. (а.с.14).

Після повторного автоматичного розподілу справа передана в провадження судді Войнаровського І.В. (а.с.16).

Ухвалою судді Шаргородського районного суду Войнаровського І.В. від 18.09.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено справу до попереднього судового засідання (а.с.17).

08.11.2017 року задоволено заяву представника позивачки ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 про відвід судді Войнаровського І.В. та проведено повторний автоматичний розподіл справи між суддями Шаргородського районного суду і справа передана в провадження судді Славінської Н.Л. (а.с.41, 42).

10.11.2017 року суддею Шаргородського районного суду Славінською Н.Л. прийнято справу до провадження та призначено до попереднього судового засідання на 17.11.2017 року (а.с.43), яке відкладено у звязку із неявкою сторін на 05.12.2017 року.

Суддею Славінською Н.Л. подано заяву про самовідвід від 10.11.2017 року, в якій остання посилається на те, що проживає з ОСОБА_2 понад 20 років в одному підїзді на одній сходовій клітці будинку №6 (в квартирі №8) по вул. Будівельників в м. Шаргороді, тобто у сусідніх квартирах, перебуває із позивачкою у добросусідських відносинах, що, на думку судді, може викликати сумніви у її обєктивності та неупередженості.

Позивачка ОСОБА_2 в попереднє судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте, поштова кореспонденція повернута до суду з поміткою відділення Укрпошти про тимчасову відсутність останньої за місцем проживання.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні не заперечує щодо задоволення заяви судді Славінської Н.Л. про самовідвід з наведених у заяві підстав, вважає, що вказані підстави можуть викликати сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Відповідач ОСОБА_3 в попереднє судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через свого представника ОСОБА_4 (а.с.48, 49).

Представник відповідача ОСОБА_4 в попереднє судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.48, 49).

У звязку із наведеними обставинами, враховуючи думку представника позивачки адвоката ОСОБА_1, суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід судді у відсутності позивача, відповідача.

Розглянувши заяву про самовідвід судді, вислухавши думку представника позивача адвоката ОСОБА_1, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч.1 ст.23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21, 22 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_5 проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу…на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного… Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необєктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та (2) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності… Проте між субєктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати обєктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (обєктивний критерій), а й може бути повязана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції субєктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога обєктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Відтак, розглянувши заяву судді Славінської Н.Л. про самовідвід та вислухавши думку представника позивача, суд вважає, що дана заява про самовідвід підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

При цьому, права позивача та відповідача не порушуються.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд передає справу на розгляд іншому суду.

В Шаргородському районному суді працює четверо суддів, при цьому, суддя Строгий І.Л. не здійснює судочинство через закінчення терміну повноважень, а судді Соколовська Т.О. та Войнаровський І.В. відведені у цій справі, тому їх участь виключається.

Відповідно до ч.3 ст.11-1 ЦПК України, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень.

Тому, враховуючи наведене, неможливо утворити новий склад суду для розгляду означеної цивільної справи, у звязку із чим слід передати її на розгляд іншому суду, в силу вимог п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України.

Частиною 2 ст.116 ЦПК України передбачено, що справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду, у випадках, встановлених пунктами 3 і 4 частини першої цієї статті.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 просить передати справу для розгляду до Жмеринського міськрайонного суду, який є найбільш територіально наближеним до Шаргородського районного суду.

Тому, з метою забезпечення прав позивача та відповідача, які матимуть можливість безперешкодно дістатися до м. Жмеринка через наявність транспортного сполучення, суд вважає, що означену цивільну справу для розгляду слід передати до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, який серед інших судів є найбільш територіально наближеним до Шаргородського районного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.20-24, 116, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву судді Славінської Н.Л. про самовідвід задовольнити та відвести суддю Славінську Н.Л. від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання договору удаваним.

Передати справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання договору удаваним на розгляд до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області.

Для передання цивільної справи на розгляд до Жмеринського міськрайонного суду, направити її до канцелярії Шаргородського районного суду.

На ухвалу в частині вирішення питання про передачу справи на розгляд іншому суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: