Справа 331/7908/16-ц
Провадження 2/331/246/2017
31 січня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді - Жуковій О.Є.
при секретарі Бойко М.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди ,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6 101,42 гривень.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 10 березня 2016 року в м. Запоріжжі на вул. Жовтневій відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були автомобіль „Dacia Logan", реєстраційний номер АР 9060 CM, під керуванням ОСОБА_2 , та застрахований автомобіль „ЗАЗ 1103", реєстраційний номер АР 4582 AB, яким керував ОСОБА_1 .
Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення відповідачем ОСОБА_3 дорожнього руху . З огляду на те, що ОСОБА_2 страховою компанією було сплачено страхове відшкодування в розмірі 6 101,42 гривень, а відповідач самовільно залишив місце ДТП, що сталося з його вини, позивач вважає, що він має право регресної вимоги до ОСОБА_1, а тому вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.
В судове засідання представник позивача надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним обставинам.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У судовому засіданні було встановлено, що 10 березня 2016 року в м. Запоріжжі на вул. Жовтневій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля автомобіль „Dacia Logan", реєстраційний номер АР 9060 CM, під керуванням ОСОБА_2, та застрахованого автомобіля „ЗАЗ 1103", реєстраційний номер АР 4582 AB, яким керував ОСОБА_1 .
06 листопада 2015 року між ПрАТ „ПРОСТО-страхування", та ОСОБА_4 було укладено договір ( поліс № АІ/4006344) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу „ЗАЗ 1103", реєстраційний номер АР 4582 AB.
Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2016 року підтверджено, що ОСОБА_1, будучи винним у вчиненні ДТП за участю автомобіля „Dacia Logan", реєстраційний номер АР 9060 CM, під керуванням ОСОБА_2 , залишив місце пригоди (а.с.8).
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_1 не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Внаслідок ДТП ОСОБА_2 згідно Звіту № 38 товарознавчого дослідження транспортного засобу від 05 липня 2016 р. було заподіяно матеріальну шкоду 7 272,08 грн..
28 липня 2016 року було складено Страховий акт № 113041, відповідно до якого вартість страхового відшкодування, що належить до виплаті ОСОБА_2 , склало 6 101,42 грн..
Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до пп. 38.1.1. «ґ» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Крім того, відповідно до пп. 38.1.1 «в» п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
В судовому засіданні підтверджено, що постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2016 року встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення правил дорожнього руху, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.
Вищевказані обставини свідчать про те, що у страховика виникло право пред»явити регресний позов до суду для стягнення збитків з відповідача.
Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічні положення закріплені й в ст. 27 Закону України «Про страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Добровільно ОСОБА_1 не відшкодовує позивачу спричинені збитки.
За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування у розмірі 6101,42
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 979, 989, 993, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
Керуючись ст. ст. 10,11, 60,209, 212,214,215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд ,-
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6101 (шість тисяч сто одна ) гривня 42 копійки , судовий збір в сумі 1378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім ) гривень 00 копійок .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: О.Є. Жукова