справа №176/137/17
провадження №2/176/394/17
УХВАЛА

09 лютого 2017 р. суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, діючого в інтересах публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та заяву про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь банку 52896,35 грн. заборгованості за кредитним договором на картковий рахунок від 21.05.2012 року та судові витрати.

Разом з позовною заявою позивачем надіслано суду клопотання про забезпечення позову, в якій банк просить накласти арешт на 1/2 частину квартири, загальною площею 47,7 кв.м, яка розташована за адресою пров.Баумана 2, кв.103, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвалою від 09.02.2017 року у вказаній цивільній справі було відкрито провадження.

Свою заяву представник позивача обґрунтував тим, що відповідачу належить 1/2 частина вказаної вище квартири, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання - не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. У банку відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед кредитором. Найчастіше за порушенням зобовязань перед банком відбувається вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна й коштів. Це виражається у передачі третім особам права власності на майно й кошти або його переховування від банку й державної виконавчої служби, а також проведенні інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. З огляду на зазначене банк вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що дана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суддя не вправі до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі здійснювати будь-які дії щодо підготовки справи до судового розгляду, зокрема, забезпечувати позов.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України - позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п.4 цієї ж Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Розглянувши дану заяву та матеріали справи, враховуючи обставини справи, приходжу до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, але заявником не надано доказів того, що вказані ним обставини, а саме те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, ґрунтуються на самих припущеннях та не мають відповідних доказів. А також, заявником зовсім не обґрунтований обраний ним вид забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно відповідача, при тому, що такий вид забезпечення позову може порушувати права та інтереси інших осіб, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, у поданій ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду заяві не зазначено вартості майна, відносно якого просить застосувати забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Відсутність зазначених відомостей у заяві позбавляє можливості перевірити співмірність заявлених позовних вимог з таким видом забезпечення позову, як накладення арешту на 1/2 частину вказаної вище квартири, без визначення її вартості.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 151-153, 168, 209 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про забезпечення позову по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_3