Провадження № 2/742/1547/17
Єдиний унікальний № 742/3344/17
01 грудня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Зарічної Л.А.,
при секретарі Харченко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області, як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на житло, а саме квартирою АДРЕСА_1 вказуючи на те, що являється власником такого, де постійно проживає з часу його придбання. У даному будинку також зареєстровані відповідачі по справі, які з 2015 року не проживають за даною адресою, не сплачують комунальні послуги, не цікавиться житлом. Реєстрація відповідачів у даному будинку створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном. За таких обставин вона позбавлений можливості вільно на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, а тому просить суд винести рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені вимоги із наведених вище підстав та надала відповідні пояснення з цього приводу.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися та не повідомили про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно, у зв'язку з чим, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України та зважаючи на позицію позивача суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.
Представник Служби у справах дітей подав заяву про розгляд справи за його відсутності та при цьому просив врахувати інтереси дитини.
Суд, вислухавши пояснення сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав :
Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень .
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Належність позивачці на праві приватної власності житла за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується копією договору дарування від 08.06.2005 року (а.с. 9). Згідно з актом про не проживання від 25 жовтня 2016 року та 17 жовтня 2017 року вбачається, що в результаті обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстровані за даною адресою, у вказаній квартирі не проживають з травня 2015 року .
Вказані обставини підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств та установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації та збереження.
Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних й кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім»ї власника житла,
які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.
Зважаючи на ті обставини, що відповідачі не відноситься до кола членів сім»ї власника житла, залишили будинок за власною ініціативою, не проживають у ньому більше 1 року без поважних причин, оплату за нього не проводять, чим взагалі втратили до житла будь-який інтерес, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163 ЖК України , ст.317,391,405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 224, 226, 294 ЦПК України, суд ,-
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнати такими, що втратили право на житло за адресою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Суддя