Справа №333/6585/17
Пр. № 2/333/2876/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., при секретарі Бобко О.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_3 міської ради, третя особа Шоста ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що на підставі договору купівлі-продажу від 19 вересня 1979 року її дідусеві ОСОБА_4 належав житловий будинок № 221 по вул. Барикадній в м. Запоріжжі. Вказаний договір був зареєстрований в 23 листопада 1984 року ОСОБА_3 міжміським бюро технічної інвентаризації.

17 липня 1992 року ОСОБА_4 помер. Таким чином, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного будинку. За життя ОСОБА_4 не залишив заповіту, тому спадкування має проводитись за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_4 були його дружина (бабуся позивача) - ОСОБА_5 та донька (мати позивачки) ОСОБА_6, які до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не зверталися. ОСОБА_5 на час смерті спадкодавця постійно проживала з ним за адресою: м. Запоріжжя, вул. Барикадна, 221, а тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

09 грудня 2004 року мати позивачки ОСОБА_6 померла.

03 жовтня 2009 року померла бабуся позивачки ОСОБА_5 Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку № 221 по вул. Барикадній в м. Запоріжжя.

Єдиним спадкоємцем за законом після моєї бабусі є - позивач ОСОБА_1. З свого народження і по теперішній час вона мешкає у вказаному будинку, але зареєструвалась за даною адресою лише в 2010 році. Зважаючи на те, що на час смерті бабусі ОСОБА_1 була неповнолітньою, крім того, проживала з нею у спірному будинку, позивач вважає, що вона фактично прийняла спадщину. Відповідно до довідки голови квартального комітету, з 1979 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Барикадна, б. 221 постійно мешкали ОСОБА_4 по день смерті 17 липня 1992 року та ОСОБА_5 по день смерті 03 жовтня 2009 року.

З 1993 року по теперішній час в будинку проживає ОСОБА_1.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2016 року встановлений факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється рідною онукою ОСОБА_4, померлого 17 липня 1992 року та ОСОБА_5, померлої 03 жовтня 2009 року.

В 2016 році позивач звернулася до Шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої 03 жовтня 2009 року бабусі ОСОБА_5.

Разом з тим, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 лютого 2017 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що бабуся на час смерті дідуся не була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а отже, у нотаріуса не було відповідних документів, які б підтверджували вступ ОСОБА_5 в управління спадковим майном.

За таких обставин позивач знову звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем під час відкриття спадщини.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2017 року встановлено, що померла 03 жовтня 2009 року ОСОБА_5 постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлим 17 липня 1992 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Барикадна, буд. 221 на час його смерті 17 липня 1992 року.

Зважаючи, на те що бабуся на час смерті дідуся проживала з ним по вул. Барикадній, 221, то вона фактично вступила в управління спадковим майном, а тому прийняла спадщину.

Після набрання вказаним судовим рішенням законної сили, посилаючись на встановлення факту постійного проживання бабусі з дідусем на час смерті останнього, позивач повторно звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Але, розглянувши надані нею документи, нотаріус відмовила їй. Так, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 листопада 2017 року № 2608/02-3І позивачу було відмовлено з тих підстав, що на день смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_5 не була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується будинковою книгою, і не подала заяву про прийняття спадщини в строк встановлений законом. Нотаріус також зазначила, що позивачем не надано документів, що підтверджують фактичний вступ в управління спадковим майном бабусі, разом з тим, позивачем надавалося судове рішення, яким встановлений факт постійного проживання бабусі із спадкодавцем, що свідчить про фактичний вступ в управління спадковим майном.

Інших спадкоємців після дідуся і бабусі, окрім позивача, немає. Позивач мешкає у спірному будинку з народження, але не може оформити спадщину.

З огляду на викладене, позивач також фактично прийняла спадщину, оскільки на час смерті бабусі їй було 16 років, крім того, вона постійно проживала разом із спадкодавцем, оскільки її мама померла, а бабуся позивачку виховувала.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на жилий будинок № 221 розташованого по вулиці Барикадній у місті Запоріжжі, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 03 жовтня 2009 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та її представник, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити останній.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Представник третьої особи Шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Також, абз. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено:

Згідно договору купівлі-продажу від 19 вересня1979 року № 3382 ОСОБА_4 належав будинок № 221 розташований по вулиці Барикадній в місті Запоріжжі, договір зареєстрований ОСОБА_3 міжміським бюро технічної інвентаризації, 23 листопада 1984 року.

17 липня 1992 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, видним міським відділом ЗАГС м.Запоріжжя, 18 липня 1992 року, актовий запис № 5653.

Померлий ОСОБА_4 є дідусем позивачки ОСОБА_1, що підтверджується копією рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2016 року.

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді будинку №221, розташованої за адресою: м. Запоріжжя вул. Барикадній.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 були його дружина ОСОБА_5 (бабуся позивачки) та донька (мати позивачки) ОСОБА_6, які до нотаріальної контори з заявами не зверталися.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29 листопада 2016 року встановлено факт того, що ОСОБА_1,05 червня 1993 року є онукою ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 03 жовтня 2009 року.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 131982 виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 міського управління юстиції від 08 жовтня 2009 року, актовий запис №02, матір'ю ОСОБА_1,05 червня 1993 року вказано ОСОБА_6.

ОСОБА_5 на час смерті ОСОБА_4 постійно проживала з ним за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Барикадна,221, що підтверджується рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 18.09.2017 року.

09 грудня 2004 року померла мати позивача - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС №304972 виданого ОСОБА_3 міським відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 обласного управління юстиції, актовий запис №11035 від 12 грудня 2004 року.

03 жовтня 2009 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 157613 виданого ОСОБА_3 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №8429 від 05 жовтня 2009 року.

Постановою державного нотаріуса Шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_8 від 11 лютого 2014 року № 327/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_5 з тих підстав, що не надано документів, які б підтверджували фактичний вступу в управління або володіння спадковим майном ОСОБА_5.

Постановою державного нотаріуса Шостої ОСОБА_3 нотаріальної контори від 02 листопада 2017 року № 2608/02-31 ОСОБА_9 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі з тих підстав, що не надано документів, які б підтверджували фактичний вступу в управління або володіння спадковим майном ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Інші спадкоємці, крім ОСОБА_1 за законом першої черги відсутні.

Із пояснень позивачки, убачається, що вона мешкає у спірному будинку з народження, тобто з 1993 року по теперішній час, що підтверджується довідкою квартального комітету у Комунарському районі міста Запоріжжя № 14 від 26 травня 2017 року.

Оскільки наданими суду доказами підтверджено право позивача на спадкування за законом, і обраний нею спосіб захисту її спадкових прав є єдиним можливим способом їх захисту, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне майно, за позивачем ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла 03 жовтня 2009 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.1216-1218, 1261 ЦК, ст.10,57,60,209,212,213,214,215,218,224,226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на жилий будинок № 221 розташованого по вулиці Барикадній у місті Запоріжжі, в порядку спадкування за законом, після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла 03 жовтня 2009 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю.Р.Піх