Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Григоренко М.П., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ"СК"Провідна" про відшкодування збитків та судових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року позов ОСОБА_2 до ПАТ "СК"Провідна" про відшкодування збитків задоволено. Стягнуто з ПАТ "СК"Провідна" на користь ОСОБА_2 19460,55 грн. збитків та 640 грн. судових витрат повязаних із сплатою судового збору.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ПАТ "Страхова компанія "Провідна" вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про те, що ПрАТ "СК"Провідна" виконало свої зобовязання за укладеним договором страхування належним чином та в повному обсязі з дотримання всіх вимог чинного законодавства.

Вважає, що ухвалене рішення винесено внаслідок порушення та неправильного застосування норм матеріального права ст.ст. 1,3,6,22,34,36,26-1 Закону №1961-ІV.

Крім того, районним судом не зазначено, яка стаття вказаного закону передбачає обовязок страховика здійснювати виплату відшкодування своєму страхувальнику.

Вказує на те, що чинним законодавством не передбачено компенсування страховиком різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, який сплатив страхувальник за рішенням суду.

Отже, Законом № 1961-ІV, не передбачено здійснення виплати страхового відшкодування страховиком на користь будь-якої іншої особи, ніж особа, яка потерпіла внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Позивач не є потерпілою особою, яка отримує право на відшкодування витрат по визначенню розміру збитку. Укладеним полісом та Законом №1961 не передбачено здійснення виплати страхового відшкодування страховиком своєму страхувальнику, лише потерпілій особі при умові отримання ушкодження здоров'я та понесення витрат на лікування.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПрАТ "СК"Провідна" відмовити повністю.

Представник ПрАТ "СК"Провідна" завчасно був повідомлений про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явився та причин неявки не повідомив, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав заперечення на апеляційну скаргу та просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2014 року між ПрАТ "СК"Провідна" та ОСОБА_2 укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2499083 (а.с.7)

Згідно постанови Сарненського районного суду від 15.10.2015 року у справі про адміністративне правопорушення, внаслідок винних дій ОСОБА_2 12.09.2015 року відбулась ДТП, в результаті якої транспортні засоби, в тому числі і автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, отримали механічні пошкодження (а.с.8).

Вказані обставини, також встановлені рішенням Сарненського районного суду від 12 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, з якого також вбачається що із наданого ОСОБА_3 копії повідомлення про виплату, ПАТ "СК "Провідна" їй на підставі договору страхування № АІ/2499083/1803/14 провела страхову виплату по події від 12.09.2015 року в якій було пошкоджено автомобіль ВАЗ-21070 в сумі 8 343 грн. 65 коп. (а.с.9-10).

Зазначене рішення ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 травня 2016 року залишено без змін та встановлено, що згідно звіту незалежної експертизи №15021 про оцінку автомобіля НОМЕР_1, повна вартість відновлюваного ремонту складає 20441 грн., з яких: вартість робіт та матеріалів 11870 грн. та вартість замінених деталей 8571 грн. (а.с.11-12)

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновків, що оскільки цивільно-правова відповідальність позивача, як власника наземного транспортного засобу, на день ДТП була застрахована, він звернувся до ПрАТ "СК"Провідна", яке повинно виконати своє зобовязання та сплатити ОСОБА_4 суму шкоди, відповідно до договору страхування та при цьому стягнув моральну шкоду і судові витрати за іншим судовим рішенням.

Такий висновок не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 9 ч.1 ст.7 цього Закону передбачено обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

Згідно преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» від 01.07.2004 № 1961-IV, цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди,заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст.3 цього Закону, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної

життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

В даній справі сторони не заперечують факту настання страхового випадку.

Згідно зі ст. 9 Закону 85/96, страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону 1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Як вбачається з полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2499083 (а.с.7), страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду завдану майну 50000 грн.

14 вересня 2015 року потерпіла ОСОБА_3 подала страховику заяву про виплату страхового відшкодування, в якій крім іншого просила відшкодувати матеріальний збиток по калькуляції складеній спеціалістом страховика з розміром якого вона згідна (а.с.41).

За угодою укладеною відповідно до п.2 ст.36 Закону 1961, між ОСОБА_3 та ПрАТ "СК"Провідна" в особі ОСОБА_5 від 23 вересня 2015 року, у зв'язку з відсутністю на момент укладення угоди документів про, що підтверджують розмір заявленого збитку, сторони досягли згоди що розмір страхового відшкодування становить 8343,65 грн.(а.с.43).

До укладення зазначеної угоди страхувальник ОСОБА_2 не залучався.

Відповідно до ч.2-4 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

В матеріалах справи присутній акт первинного огляду пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 від 15 вересня 2015 року і провів його спеціаліст ОСОБА_5, однак розміру спричиненої шкоди в цьому акті не визначено і іншого документа, як-то калькуляції не долучено. Тобто шкода є не оціненою, а обґрунтування розміру виплаченого відшкодування в сумі 8343,65 грн. відсутнє.

Вірним є висновок місцевого суду, що відповідно до статей 9, 22 - 31, 35, 36 Закону 1961, страховик мав відшкодування потерпілому шкоду спричинену його майну водієм ОСОБА_2 яка відповідає розміру оціненої шкоди та не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Після отримання страхової виплати ОСОБА_3 провела оцінку завданої шкоди її автомобілю, розмір якої склав 20441 грн. та відповідно до ст.1194 ЦК України, за рішенням суду стягнула з ОСОБА_2 різницю між реально спричиненою шкодою в сумі 20441 грн. та фактично виплаченою страховою компанією 8343,65 грн., що склало 12097,35 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та судові витрати 2363,2 грн..

Отже, виходячи з наведеного вище та всупереч умовам страхового полісу та вимог ст.22 Закону 1961, ст.599, 629 ЦК України, страховик не виконав свої зобовязання за умовами договору страхування по відшкодуванню шкоди спричиненої страхувальником майну третіх осіб.

Угода від 23 вересня 2015 року укладена між страховиком та потерпілою завідомо порушила права страхувальника та опосередковано і завідомо для сторін цієї угоди, нею безпідставно перекладено на ОСОБА_2 частину обовязку страховика по відшкодуванню спричиненої шкоди при тому, що вона не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Виходячи з наведеного, посилання апелянта, що Законом 1961-ІV, не передбачено здійснення виплати страхового відшкодування страховиком на користь будь-якої іншої особи, ніж особа, яка потерпіла внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу та компенсування страховиком різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, який сплатив страхувальник за рішенням суду не заслуговують на увагу.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом порушеного права споживача страхових послуг при наданні яких відповідач ПАТ "Страхова компанія "Провідна" свідомо порушила його права здійснивши потерпілій страхове відшкодування в значно менших сумах від розміру спричиненої шкоди в ДТП та ліміту відповідальності.

Що стосується вимоги ОСОБА_2 про стягнення з страхової компанії 5000 грн. моральної шкоди та судових витрат в розмірі 2363,2 грн. стягнутих з нього рішенням Сарненського районного суду від 12 березня 2016 року, то ці вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст.26-1 Закону 1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Учасникам ДТП з участю застрахованого транспортного засобу шкоди здоровю не завдано.

Потерпіла ОСОБА_3 використала своє право на звернення до суду за захистом порушеного права і оскільки рішення від 12 березня 2016 року було ухвалено на її користь, то з ОСОБА_2 обґрунтовано було стягнуто 5000 грн. моральної шкоди (з інших правових підстав) та відповідно судові витрати. Будь-які правові підстави стягувати ці суми з страхової компанії відсутні.

Отже, в частині стягнення зі страхової компанії 5000 грн. моральної шкоди та 2363,2 грн. судових витрат рішення в цій справі слід скасувати, а в частині стягнення 12097,35 грн. безпідставно понесених ОСОБА_2 збитків, слід залишити без змін.

При зверненні до суду апелянт сплатив 704 грн. судового збору, який слід пропорційно задоволених вимог частково в розмірі 265 грн. стягнути з ОСОБА_2 на користь страхової компанії.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, 309 , 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2017 року скасувати в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат за іншим судовим рішенням, зменшивши суму стягнуту з ПАТ "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_2 з 19460,55 грн. до 12097,35 грн..

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Страхова компанія "Провідна" судові витрати з оплати судового збору в сумі 265 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий : Судді :