УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Гулька Б.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - КадироваВладислава Володимировича - на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 8 травня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого воно є на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 3 березня 2014 року, та ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 9 492 доларів США зі сплатою 13 % річних, строком до 8 травня 2014 року.

Того ж дня між банком і ОСОБА_7 був укладений договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань розмір кредитної заборгованості станом на 17 листопада 2014 року складає 15 488,15 доларів США, що еквівалентно 237 520 грн 30 коп., яку банк просив стягнути солідарно із відповідачів.

У вересні 2016 року ОСОБА_5 подав до суду зустрічний позов, у якому просив визнати припиненою його поруку на підставі договору від 8 травня 2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що банк не звернувся до суду з вимогою до нього протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість у розмірі 237 520 грн 30 коп.

У решті позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано припиненою поруку ОСОБА_5 на підставі договору поруки від 8 травня 2007 року № 113225, укладеного між ним та АКІБ «УкрСиббанк».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про повне задоволення його позову і відмову у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у стягненні кредитної заборгованості із поручителя та визнаючи поруку припиненою, суди попередніх інстанцій, вірно застосувавши положення ст. ст. 553, 554, 559 ЦК України, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права обґрунтовано виходили із того, що кінцевий строк виконання кредитного зобов'язання 8 травня 2014 року, однак банк звернувся до суду з позовом до поручителя у січні 2015 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Колегія погоджується з такими висновками.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій,правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення кредитної заборгованості із поручителя у зв'язку із припиненням поруки.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
Б.І. Гулько С.П. Штелик