Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції м. Харкова про відшкодування шкоди, завданої органами влади, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 грн., а також стягнути з відповідача 25 000 грн. за злочинну співучасть в пограбуванні майна позивача (земельної ділянки сім соток, паркана вартістю 11118 грн.). В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 08.06.2017 р. екіпаж патрульної поліції м. Харкова в складі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 прибув за викликом ОСОБА_6, який намагався поставити паркан на земельній ділянці, що належить позивачу, за адресою м. Харків вул. Генерала Удовиченко, 200. Цей екіпаж патрульної поліції замість того, що б захистити позивача та його майно, почав відтягувати позивача та говорити, що б позивач та його дружина не перешкоджали захопленню земельної ділянки, в іншому випадки вони будуть затримані, доставлені в Київський відділ поліції та притягнуті до адміністративної відповідальності за статтями 173 і 185 КпАП України. Проте, позивач продовжував стояти та не давав ставити паркан на своїй земельній ділянці. Після чого позивач та його дружина були затримані та доставлені в Київський відділ поліції, де відносно них було складено протоколи за статтями 173,185 КпАП України. Після перебування в якості незаконно затриманих і не законно звинувачених по двом статтям адміністративного кодексу, позивач та його дружина повернулись на свою земельну ділянку, де побачили, що половина земельної ділянки більше їм не належить та відгороджена парканом. Також зазначає, що в 2015 році ОСОБА_7 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні її земельною ділянкою. Проте, в подальшому залишила законний спосіб вирішити питання користування земельною ділянкою та стала на злочинний шлях, залучивши до злочинного захвату земельної ділянки екіпаж патрульної поліції. На думку позивача даний екіпаж патрульної поліції у складі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, порушуючи ст.ст. 364, 365 КК України, стали співучасниками злочину ОСОБА_7, яка захопила земельну ділянку позивача, не дочекавшись рішення суду за її позовом. Таким чином, позивач вважає що патрульні поліцейські своїми злочинними дії завдали йому матеріальну та моральну шкоду відповідно до статей 1174, 1170, 1167 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції м. Харкова в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлялись у встановленому порядку, тому враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягають наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно протоколу серія АА №094958 від 08.06.2017 р., складеного заступником командира роти 2 батальйону 1 УПП у м. Харкові ОСОБА_5, 08 червня 2017 року об 15:10 год. ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Хвильового, 23-А здійснював образливе чіпляння до громадян, а саме: ОСОБА_8, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст.173 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 р. провадження у справі №640/9502/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки має місце факт виниклого спору щодо користування земельною ділянкою.

Згідно протоколу серія АА №094955 від 08.06.2017 р., складеного заступником командира роти 2 батальйону 1 УПП у м. Харкові ОСОБА_5, 08 червня 2017 року об 15:20 год. ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Хвильового, 23-А здійснював образливе чіпляння до громадян, а саме: ОСОБА_8, на законну вимогу інспектора Демченка О.П. припинити правопорушення не відреагував та продовжив вчиняти протиправні дії, тобто вчинив злісну непокору вимозі поліцейського, за що відповідальність передбачена ст.185 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 р. провадження у справі №640/9502/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки має місце факт виниклого спору щодо користування земельною ділянкою.

Визнання судом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, на думку позивача вказує на неправомірність дій працівників ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Харкові та є підставою для відшкодування завданої позивачу в зв'язку з цим моральної шкоди.

Позивач вказує, що працівники ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Харкові - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 порушили ст.ст. 364, 365 КК України, стали співучасниками злочину ОСОБА_7, яка незаконно захопила земельну ділянку, що належить позивачу. Проте, доказів, підтверджуючих факт вчинення працівниками ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Харкові вищезазначених злочинних дій, суду не надано.

Позивач вважає, що працівники ОСОБА_2 патрульної поліції своїми злочинними діями завдали йому матеріальну та моральну шкоду, що передбачено статтями 1167, 1170, 1174 ЦК України, тому просить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн. та майнової шкоди - 25 000 грн. за злочинну співучасть в грабежі майна позивача, а саме: земельної ділянки 7 соток та вартості паркана 11 118 грн.

Суд не погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 про наявність підстав для відшкодування йому шкоди ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Харкові, виходячи з наступного.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоровю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Про вчинення адміністративного правопорушення згідно ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Статтею 255 КУпАП передбачено, що у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст.175, 185 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Протоколи про адміністративні правопорушення серія АА № 094958 від 08.06.2017 р. та серія АА №094955 від 08.06.2017 р. складені відповідно до вимог ст.ст.254, 255 КУпАП, з додержанням вимог ст.256 КУпАП, із зазначенням місця, часу вчинення та суті правопорушення.

Крім того, складений працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення не є актом, який встановлює, змінює чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин, або породжує права і обовязки для позивача. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі. Протокол, як доказ, підлягає оцінці при розгляді уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення і не може бути скасований.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих неправомірність дій працівника ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Харкові при складанні відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Долучені до справи позивачем постанови Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 р., якими провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 та ст.185 КУпАП закриті за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, не є доказом неправомірності дій працівника поліції, яким складено протоколи, та не є підставою для відшкодування позивачу шкоди, враховуючи відсутність доказів того, що складаючи протоколи про адміністративні правопорушення відносно позивача, працівник поліції вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб.

Позивачем не надано доказів, підтверджуючих факт заволодіння його земельною ділянкою злочинним шляхом, а також доказів того, що працівники ОСОБА_2 патрульної поліції м. Харкова були співучасниками цього злочину та їх діями позивачу завдана шкода.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач не довів належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача йому завдана моральна шкода, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діями відповідача та вини відповідача в заподіянні моральної шкоди, не зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Заявляючи вимоги про стягнення з ОСОБА_2 патрульної поліції майнової шкоди в розмірі 25 000 грн. за злочинну співучасть в грабежі майна, позивач посилається на те, що відповідач приймав участь в пограбуванні його майно, а саме: земельної ділянки 7 соток та паркана вартістю 11 118 грн.

Проте, належних та допустимих доказів того, що працівники ОСОБА_2 патрульної поліції м. Харкова приймали участь у відкритому викрадені майна позивача, а саме: земельної ділянки 7 соток та паркана вартістю 11 118 грн., позивачем не надано.

В позові позивач зазначає, відкрите викрадення майна позивача за участі працівників ОСОБА_2 патрульної поліції м. Харкова відбулось 08.06.2017 р.

Проте, згідно наданих позивачем його заяви начальнику Київського відділу Національної поліції ГУНП в Харківській області від 05.06.2017 р. та висновку ст. дільничного офіцера поліції від 13.06.2017 р., паркан у позивача ОСОБА_1 було викрадено в період з 04.06.2017 р. по 05.06.2017 р., що спростовує посилання позивача на те, що шкода в звязку з викраденням паркану була завдана за участі відповідача 08.06.2017 р. Доказів того, що у позивача було викрадено земельну ділянки позивачем також не надано.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Приймаючи до уваги викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 патрульної поліції м. Харкова шкоди на його користь завданої відповідачем шкоди в звязку з не доведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167, 1170 - 1175 ЦК України, ст.ст. 254-256, 265-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію» суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції м. Харкова про відшкодування шкоди, завданої органами влади - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ