РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1147/16-ц

01 грудня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування витрат на поліпшення будинку у спадкоємців,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування витрат на поліпшення будинку у спадкоємців.

Збільшивши позовні вимоги просив суд стягнути з відповідачів на його користь 330 863 грн. 16 коп. понесених ним витрат на поліпшення будинковолодіння, розташованого у місті Костопіль Рівненської області по вул. Заріччя, 72 та понесені ним судові витрати по справі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги повністю з підстав викладених у позовні заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідачів в судовому засіданні заперечували повністю проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Так, ОСОБА_3, яка була допитана в судовому засіданні як свідок, показала, що вона з позивачем є рідні брат і сестра. Зазначила, що вона здійснювала догляд за ОСОБА_6, оскільки відносини між позивачем і мамою були негативними. Вказала, що на ремонт будинку і на його облаштування надавала кошти їхня сестра ОСОБА_5 та їхня мати, особистих коштів на ремонт і облаштування будинку позивач не витрачав, однак повідомила, що двір було облаштовано за кошти позивача, вікна у частині будинку де проживав позивач, були замінені на пластикові за його кошти, септик, також було зроблено позивачем, однак, ним вони не користувалися. Повідомила, що дозволу на побудову прибудови ОСОБА_6 не надавала.

Документів на підтвердження того, що відповідачами було придбано певні будівельні матеріали на облаштування будинку, у відповідача не має.

Також, повідомила, що мати ОСОБА_6 спочатку написала заповіт на позивача і другого співвідповідача ОСОБА_5 Однак, після того, як між мамою та ОСОБА_1 виникли непорозуміння мати змінила заповіт, про що позивачу повідомлено не було.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, обєктивно дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач, разом з сімєю з 2004 року проживає у будинку за адресою м. Костопіль Рівненської області, вул. Заріччя, 72.

Вказаний будинок та земельна ділянка за вищевказаною адресою на праві приватної власності належав матері позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право на власність (а.с. 16), свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 17) та державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 21) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 67).

ОСОБА_6 померла 19 лютого 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 189008 від 19 лютого 2016 року (а.с. 24).

За життя ОСОБА_6 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, за яким все своє майно, яке на день її смерті буде належати їй за законом, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось та на що вона на день смерті матиме право заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 74).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 написала заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 (а.с. 75).

Таким чином встановлено, що після смерті ОСОБА_6 все належне їй на день смерті майно успадкувала її донька ОСОБА_3

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.2016 року, вбачається, що воно видане ОСОБА_3 на спадщину після смерті ОСОБА_6, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями № 72, що розташований за адресою: вулиця Заріччя, місто Костопіль, Рівненська області.

В цілому житловий будинок з надвірними будівлями має наступні характеристики: А- 1 житловий будинок, загальна площа 55,8 кв.м., житлова площа 37,0 кв.м. та до нього відносяться такі надвірні будівлі: Б сарай, В колодязь, № 1 огорожа (а.с. 76).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником спірного будинку, що розташований по вулиці Заріччя, будинок 72, місто Костопіль, Рівненської області, загальною площею 55,8 кв. м., житлова площа 37 кв.м. (а.с. 78).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) № 72, яка розташована за адресою: вулиця Заріччя, місто Костопіль, Рівненська області. Загальна площа земельної ділянки складає 0,0753 га. (а.с. 79).

Право власності ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку підтверджується також Інформаційною довідкою довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 81).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживаючи у спірному будинку, який успадкувала ОСОБА_3, ще за життя матері ОСОБА_6, проводив у ньому ремонтні роботи, витрачав кошти на покращення будинку та надвірних будівель.

Так, позивачем упродовж 2009 2015 років було здійснено наступні роботи по благоустрою спірного будинку: добудовано прибудову «а» з коридором, кухнею, ванною, кладовими та вхідними сходами; перекрито дах будинку ондуліном; перекрито дах прибудови «а» ондуліном , придбано і встановлено металопластикові вікна і двері у будинку; придбано і встановлено металопластикові вікна і двері у прибудові «а»; здійснено газифікацію будинку, монтаж парового опалення із встановленням котла; поклеєнно касетонами стелі, поклеєнно шпалерами стіни у всіх жилих кімнатах; змуровано комин для відведення продуктів згорання природного газу із котла; встановлено нові вхідні двері; змінено на нові деревяні двері міжкімнатні двері; замощенно подвіря тротуарною плиткою; здійснено монтаж з металопрофілю та металопрофільного штахетника нової огорожі, утеплено зовнішні стіни житлового будинку пінопластом, утеплено зовнішні стіни прибудови «а»; зроблено ремонт і обновлення сараю; збудовано септик.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснював вище перелічені дії по благоустрою будинку будучи впевненим у тому, що половина спірного будинку після смерті його матері ОСОБА_6 буде належати йому, у чому його запевняла сама покійна ОСОБА_6

Вказаний факт також підтверджено показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_7, повідомила суду, що вона є троюрідною сестрою покійної ОСОБА_6, неодноразово була у них вдома. Зазначила, що сестра розповідала їй, що заповіт на будинок буде складений на ОСОБА_8 (позивач) і на Люду (відповідач -2). Вказала, що позивачем була збудована добудову, поставив 7 дверей, ванну, газ. Вказала, що покійна ОСОБА_6 ніколи не згадувала, що надає кошти на ремонт. Повідомила суду, що зі слів покійної ОСОБА_6 їй відомо, що всі ремонтні роботи були оплачені Вітьою, тобто позивачем.

Свідок ОСОБА_8, є рідною сестрою покійної ОСОБА_6, повідомила суду, що з сестрою спілкувалася часто по телефону. Свідок вказала, що ОСОБА_6 розповідала, що зробила заповіт на ОСОБА_8 і на Люду. Повідомила, що зі слів ОСОБА_6 їй відомо, що всі ремонтні роботи по будинку та здійсненню добудови позивач здійснював за власний рахунок. Відповідач ОСОБА_5 купила для ОСОБА_6 холодильник, телевізор, газову плитку, ліжко і диван, а також здійснювала переказ коштів,зокрема на день народження позивача 100 доларів та на 8-березня для ОСОБА_6 100 доларів. Вказала, що про отримання коштів від інших дітей ніколи не згадувала. Зазначила, що ОСОБА_6 на відносини із сином ніколи не жалілися, зазначила, що позивач ніколи не виганяв ОСОБА_6 з будинку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона є троюрідною сестрою покійної ОСОБА_6. Зазначила, що покійна ОСОБА_6 повідомляла їй, що будинок буде ОСОБА_8 і Люді. Зі слів відомо, що ремонт робився позивачем. Повідомила, що позивач змінив вікна, двері, отоплення і зробив прибудову. Покійна ОСОБА_6 повідомляла, що ремонт ОСОБА_8 робить самостійно. Відносини у сімї були гарні, фактів щоб її виганяли з будинку не відомі.

Свідок ОСОБА_10, в судовому засіданні показала, що вона є хорошою знайомою сімї ОСОБА_6, повідомила суду, що неодноразово бачила ОСОБА_3 , яка п приїжджала до мами і доглядала її. Вказала, що щодо ремонту у будинку нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11, показав суду, що він допомагав позивачу у проведенні газу та води до будинку. Повідомив, що позивачем було здійснено реконстукцію газу (було перенесено лічильник, котел, батареї, котел, труби) і проведено воду (поставили мотор, труби з пропіетилену та гарячу воду.). Показав, що розрахунок у магазині за товари та з ним за роботу здійснював позивач. вказав, що ні ОСОБА_12, ні її дочки, щодо розрахунку до нього не підходили.

Свідок ОСОБА_13, повідомила суду, що вона є дружиною позивача. Проживає з 2004 року у спірному будинку. Оскільки будинок був старим, то вони вирішили зробити ремонт, показала, що їм було відомо, що є заповіт на чоловіка і його сестру ОСОБА_5. Таким чином, було домовлено, що коли приїде Люда, то вона буде жити в одній половині спірного будинку, а вони в іншій. ОСОБА_6 казала, що частина будинку буде належати позивачу , що і було причиною того, що вони залишилися жити та здійснювати ремонт у спірному будинку. Показала, що позивач зробив ремонт сараю, добудову, опалення у будинку, пробили скважину, кошти відкладали із зарплати. У зведенні добудови та перекритті даху допомагали її родичі, відповідачі участі не приймали. Повідомила суду, що вони повели сантехніку, обложили плиткою ванну та кухню, викопали септик, робили ремонт у жилих кімнатах. У 2014 році утеплили хату, роботу проводи їх зять, виплату здійснювали частинами. У 2015 році виложили двір бруківкою. ОСОБА_6 дозвіл на здійснення ремонту надавала. Повідомила, що ОСОБА_6 одного разу дала їм 1500 гривень. Відповідачі коштів на ремонт не надавали, однак ними було куплено для ОСОБА_6 пилосос, мікрохвильову піч, телевізор, газову плитку, холодильник.

Свідок ОСОБА_14, повідомив суду, що він є зятем позивача, показав, що він допомагав утеплювати будинок. Зазначив, що йому відомо, що утеплювали будинок за кошти позивача.

ОСОБА_15, показав в судовому засіданні, що він є рідним братом дружини позивача. Вказав, що йому відомо, що ремонт будинку було здійснено з дозволу ОСОБА_16 Вказав, що він у 2009 році допомагав позивачу у побудові добудови. Також, здійснювали перекриття даху. Оплату за роботу ОСОБА_17 виплачували частинами.

Окрім того, судом встановлено, що 06 липня 2004 року ОСОБА_6 було складено заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Костопільської державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_18, згідно якого ОСОБА_6 заповідала належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, яка надана для їх обслуговування, що знаходиться в місті Костопіль по вулиці Заріччя, 72, Рівненської області ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних долях (а.с. 22).

Про наявність вказаного заповіту ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_1

Таким чином, встановлено, що позивача було переконано спадкодавцем у тому, що половина спірного будинку після її смерті належатиме саме йому.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу не було відомо про наявність іншого заповіту ОСОБА_6 від 08 вересня 2009 року, згідно якого остання заповіла все своє майно ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Дізнавшись, що спірний будинок після смерті матері успадкували ОСОБА_3 та ОСОБА_5 позивач керуючись статтями ст. 390, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України звернувся до суду з позовом про стягнення з спадкоємців понесені ним витрати на поліпшення будинковолодіння, розташованого у місті Костопіль Рівненської області по вулиці Заріччя, 72.

Стаття 397 ЦК України визначає, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Згідно, ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Судом встановлено, що перед початком робіт по благоустрою спірного будинку між позивачем та ОСОБА_6, якій на праві власності належав будинок, було домовлено, що половина спірного будинку після смерті ОСОБА_6 буде належати позивачеві ОСОБА_1, що також підтверджується складеним 06 липня 2004 року заповітом, а тому суд визнає позивача добросовісним володільцем спірного будинку.

Згідно ч.3 ст. 390 ЦК України добросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1, як добросовісний володілець, має право на повернення йому коштів витрачених ним на благоустрій спірного будинку.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вже, зазначалося вище єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_3, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги предявлені до ОСОБА_5 є безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до висновку № Е-03/17 від 23 червня 2017 року судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 564/1147/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування витрат на поліпшення будинку у спадкоємців становлять 330 863 грн. 16 коп.

Зясовано, що позивачем було добудованого до спірного будинку прибудову «а» з коридором, кухнею, ванною, кладовою, вхідними східцями, перекрито дах прибудови «а» ондуліном, придбано та встановлено металопластикові вікна і двері у прибудові «а», встановлено нові вхідні двері та утеплено зовнішні стіни даної прибудови, документально підтверджено вартість використаних матеріалів і виконаних робіт витрачених на прибудову «а» становить 51083, 63 грн., не підтверджено документально 66705,69 грн.

Судом встановлено, що вказана добудова «а» є самочинно побудованою та не зареєстрована у встановленому законом порядку, і до складу спадщини, яка була прийнята ОСОБА_3 не входила.

ОСОБА_3 успадкувала лише майно, зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, який має наступні характеристики: А- 1 житловий будинок, загальна площа 55,8 кв.м., житлова площа 37,0 кв.м. та до нього відносяться такі надвірні будівлі: Б сарай, В колодязь, № 1 огорожа.

Відповідно до ОСОБА_19 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Таким чином, на момент розгляду справи і на момент винесення рішення по справі ОСОБА_3 не є власником самочинної прибудови з коридором, кухнею, ванною, кладовою та вхідними сходами.

А тому, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача витрат затрачених на побудову прибудови та витрат на її благоустрій не підлягає до задоволення.

З додатку до висновку № Е-03/17 від 23 червня 2017 року судової будівельно-технічної експертизи по справі, вбачається, що вартість використаних матеріалів і виконаних робіт в будинковолодінні № 72 по вул. Заріччя в м. Костопіль, без понесених витрат на прибудову «а» з коридором, кухнею, ванною, кладовими та вхідними сходами та їх благоустрою, становить 199335,03 грн., з них 114842, 90 грн. підтверджено документально та 84492, 13 грн. не підтверджено документально.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала, щодо того, що кошти витрачені на облаштування будинку належали саме позивачу, вказуючи на ту обставину, що відповідач ОСОБА_5 неодноразово пересилала гроші матері ОСОБА_6 для облаштування будинку на загальну суму 60 970 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами про здійснення переказу коштів.

Однак, в судовому засіданні було встановлено, що кошти, які надавала для ОСОБА_6 її донька ОСОБА_5 були витрачені на придбання для померлої ОСОБА_6 побутової техніки, що підтверджується показами свідків.

Окрім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01 квітня 2008 року працює майстром складу сировини у фанерному цеху ТОВ «Костопільський фанерний завод» (а.с. 14), його дружина ОСОБА_20 з 01 квітня 2008 року працює різальником шпону та личкувальних матеріалів третього розряду у фанерному цеху ТОВ «Костопільський фанерний завод» (а.с. 15).

Враховуючи викладене, вбачається, що сімя позивача мала сталий стабільний дохід, а тому мала можливість здійснювати облаштування і ремонт спірного будинку.

Також, при прийнятті рішення, суд враховував покази свідків, які повідомили, що позивач здійснював ремонт за власні кошти.

Вказана обставина, також підтверджується наявними в матеріалах справи чеками та квитанціями по здійсненню оплати за будівельні матеріали.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 вказаної статті докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В той же час, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення лише в тій сумі, яка документально підтверджена, а саме 114842 грн. 90 коп., оскільки позивачем не спростовано можливість проведення ремонту і благоустрою будинку в тому числі і за кошти померлої ОСОБА_6

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 1248 гривень 26 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. 398, 390, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування витрат на поліпшення будинку у спадкоємців - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 114 842 (сто чотирнадцять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 90 копійок понесених ним витрат на поліпшення будинковолодіння, розташованого у місті Костопіль Рівненської області по вулиці Заріччя, будинок 72.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по справі у розмірі 1248 (одна тисяча сорок вісім) гривень 26 копійок.

В частині задоволення решти позовних вимог пред'явлених до ОСОБА_3 відмовити.

Щодо задоволення позовних вимог до ОСОБА_5 відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_21