Справа № 310/8987/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Мирошниченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, припинення обтяження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договорів припиненими, припинення обтяження нерухомого майна в якому зазначила, що її мати ОСОБА_2 28.11.2007 року уклала кредитний договір із ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 26 950 доларів США та договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок №65 по вулиці Орджонікідзе в м. Бердянську Запорізької області. Крім того, 27.11.2007 року між нею та банком укладено договір поруки, відповідно до якого вона є поручителем зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором від 28.11.2007 року. 23 січня 2008 року її мати померла. Вона є спадкоємцем за законом після смерті матері, тому 29.11.2008 року приватним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_3 було видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок №65, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької області по вул. Орджонікідзе. Вартість спадкового майна складає 25846 грн. Після смерті матері вона неодноразово зверталась усно та письмово (направлено листа від 07.03.2008 року №49 від заступника головного лікаря Бердянської міської поліклініки ОСОБА_4, який надіслано на імя директора відділення Бердянського філіалу Запорізького РУ «Приватбанк» ОСОБА_5Б.) до банку з інформацією про її смерть, але банк ніяких вимог про сплату боргу ОСОБА_2 за кредитним договором від 28.11.2007 року на її адресу не заявив. Вважає, що відповідачу також було відомо про факт смерті ОСОБА_2 під час розгляду Бердянським міськрайонним судом Запорізької області цивільної справи №2-1143/09 за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «СК «Інгосстрах», ЗАТ КБ «Приватбанк» про зобовязання виконання умов договору у 2009 році, де в тексті рішення від 01.06.2009 року зазначено, що представники ЗАТ «СК «Інгосстрах», ЗАТ КБ «Приватбанк» належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в матеріалах справи знаходяться поштові повідомлення та супровідні листи про вручення їм копії позовної заяви з додатками, судових повісток, копії рішення суду. У відповідь на її запит керівник четвертого Бердянського відділення ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 повідомила, що на дату смерті ОСОБА_2, а саме 23.01.2008 року сума заборгованості за кредитним договором від 28.11.2007 року складала 26 976,65 доларів США, але ніяких вимог щодо сплати нею заборгованості лист не містив. Лише 30.01.2015 року через сім років у листі №20.1.0.0.0/7-150119/1007 відповідач зазначив, що їй як спадкоємиці та поручителю за кредитним договором від 28.11.2007 року потрібно сплатити решту заборгованості за вказаним кредитним договором в повному обсязі. Банком пропущені усі строки встановлені чинним законодавством для предявлення до неї як спадкоємиці ОСОБА_2 вимог про сплату боргу за кредитним договором від 28.11.2007 року, укладеного між її померлою матірю та ЗАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» якщо боржник та іпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобовязань переходять обовязки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки. ОСОБА_2 належним чином виконувала свої обовязки за кредитним договором. Крім того, в період з лютого по грудень 2008 року вона внесла в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 6989,28 доларів США та 24.01.2013 року ще 425,70 доларів США. Також відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області стягнуто із ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» 136 097,50 грн., які зараховано в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, нею після смерті ОСОБА_2 та в рахунок погашення її заборгованості перед ЗАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 28.11.2007 року сплачено 24 007 доларів США. Вона за договором поруки від 27.11.2007 року, укладеним між нею та ЗАТ КБ «Приватбанк» не надавала своєї згоди відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким кредитором у разі переведення боргу за забезпечувальним зобовязанням, тому договір поруки від 27.11.2007 року є припиненим внаслідок переведення боргу на іншого позичальника. Зазначила, що після смерті ОСОБА_2 та прийняття нею спадщини змінився не лише боржник - фактично боржник і поручитель стали однією і тією ж самою особо, що неможливо виходячи з сенсу інституту поруки. Кредитний договір також фактично є припиненим у звязку з тим, що ОСОБА_2 померла 23.01.2008 року, а банком втрачено право вимоги до неї як спадкоємиці позичальника. Вона не може реалізувати свої права власника житлового будинку по вул. Орджонікідзе, 65 в м. Бердянську, оскільки на нього накладено арешт. Її неодноразові звернення до відповідача з проханням припинити кредитний договір, зняти обтяження, залишені без задоволення. Оскільки кредитний договір від 28.11.2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк» фактично є припиненим, тому і договір іпотеки теж вважається припиненим. Просила визнати припиненими укладені між ОСОБА_2, померлою 23.01.2008 року та ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №ZPBGGK від 28.11.2007 року та договір іпотеки від 29.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №1927, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» договір поруки від 27.11.2007 року, а також припинити обтяження нерухомого майна, а саме: житлового будинку №65 по вул. Орджонікідзе у м. Бердянськ Запорізької області, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, номер запису про обтяження 355521, індексний номер 904951 від 15.03.2013 року.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_8 позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Зазначили, що не згодні з розрахунком заборгованості за кредитним договором №ZPGGR від 28.11.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 Сума заборгованості за кредитним договором на дату смерті ОСОБА_2, 23.01.2008 року, становила 26 976, 65 доларів США. За період з 2008 року по 2014 рік включно ПАТ КБ «Приватбанк» були нараховані страхові платежі за страхування предмету іпотеки у розмірі 6 804,91 грн. (річний страховий платіж в розмірі 972,13 грн. на 7 років). У звязку з тим, що кредит в доларах, то страхові платежі в доларовому еквіваленті складають 1 010,80 доларів США та пораховані наступним чином за курсом НБУ: 28.11.2007 року становить 192,50 доларів США, 27.11.2008 року 144,19 доларів США, 27.11.2009 року 121,80 доларів США, 26.11.2010 року 122,45 доларів США, 25.11.2011 року 121,67 доларів США, 28.11.2012 року 121,62 доларів США, 27.11.2013 року 121,62 доларів США, 27.11.2014 року 64,95 доларів США. Сума платежів зроблених нею за кредитним договором №ZPGGR від 28.11.2007 року становить 7 414,98 доларів США. Тому сума заборгованості станом на 30.03.2017 року становить 3 554,75 доларів США: 26 976,55 доларів США (сума заборгованості на день смерті) + 1010,80 доларів США (страхові платежі) - 7414,98 доларів США (платежі зроблені нею) 17 017,72 доларів США (сума коштів перерахованих ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 01.06.2009 року). Вказала, що відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці повинні задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна одержаного у спадщину. Вартість спадкового майна згідно свідоцтва про право на спадщину становить 25 846 грн., що в доларовому еквіваленті становить 3 833,69 доларів США. Платежі за кредитним договором зроблено нею особисто на суму 7 414,98 доларів США, тому вважає, що зобовязання перед банком виконані нею належним чином і відповідно іпотечний договір вважає припиненим.

У письмових поясненнях та в судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, вказавши, що позов є безпідставним і не підлягає задоволенню, оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» не втратив право вимоги, а позивач не врахував, що в даному випадку правовідносини регулюються спеціальною нормою ст. 23 Закону України «Про іпотеку», а не загальною нормою, якою є ст. 1281 ЦК України. Вказав, що позивач сам зазначив, що сплачував за кредитним договором 24.10.2013 року 425,70 доларів США, і тому за положеннями ч. 1 ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Згідно з ч. 3 ст. 263 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново; строк, що минув до переривання, до нового строку не зараховується. Пунктом 4.5 кредитного договору №ZPGGR від 28.11.2007 року термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки збільшений до 5 років. З урахуванням останнього переривання строку позовної давності пятирічний строк позовної давності спливає 24.01.2018 року. Не погоджувався з тим, що ОСОБА_1 сплатила за кредитним договором від 28.11.2007 року в межах вартості майна, отриманого у спадщину, оскільки із п. 33.4 договору іпотеки від 29.11.2007 року, п. 6.2 договору страхування майна від 28.11.2007 року, із заяви ОСОБА_2 від 28.11.2007 року про укладення договору страхування нерухомості слідує, що ринкова ціна предмета іпотеки на дату відкриття спадщини складає 194 425 грн., що за курсу НБУ становило 38500 доларів США. На момент відкриття спадщини борг за кредитним договором від 28.11.2007 року складав 26 976,65 доларів США, а з урахуванням відшкодованого борг ОСОБА_9 на 30.03.2017 року за склав 6052,24 доларів США. Виходячи з того, що вартість успадкованого ОСОБА_9 майна складає 38500 доларів США ОСОБА_9 не сплатила борг в межах вартості успадкованого майна. Виплата страховика 24.09.2009 року в розмірі 17017,72 доларів США надійшла на сплату заборгованості за кредитним договором і цю суму не можна вважати платежем ОСОБА_9 Сума грошового зобовязання після 24.09.2009 року збільшилась, оскільки банк за рахунок кредитних коштів здійснював страхування іпотечного майна відповідно до п. 7.1 та п. 2.1.3 кредитного договору. Просив у задоволені позову відмовити.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Особливості припинення зобов'язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством.

Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобовязань на певних підставах не допускається.

28.11.2007 року ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір на суму 26 950 доларів США (а.с.13-16).

28.11.2007 року ОСОБА_2 подала заяву про укладення договору страхування нерухомості і між нею та ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» було укладено договір страхування житлового будинку по вул. Орджонікідзе,65 в м. Бердянську Запорізької області (а.с. 98-99).

У забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк» 29.11.2007 року уклали договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок №65 по вулиці Орджонікідзе в м. Бердянську Запорізької області (а.с.17-20).

ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 27.11.2007 року уклали договір поруки, відповідно до якого остання є поручителем ОСОБА_2 за зобовязаннями, які виникають з кредитного договору від 28.11.2007 року (а.с.21-22).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС №098737 від 24.01.2008 року ОСОБА_2 померла 23.01.2008 року. Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №218984 від 11.02.1971 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС №298445 від 12.01.1983 року ОСОБА_2 приходиться позивачу мамою (а.с.10-11).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2008 року, виданого приватним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_3 спадкоємцем житлового будинку по вул. Орджонікідзе,65 в м. Бердянську Запорізької області, який належав ОСОБА_2 є ОСОБА_1 Вартість спадкового майна складає 25 846 грн. Спадкоємець зареєструвала право власності на нерухоме майно 28.11.2008 року в ПТІ Бердянської міської ради та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.03.2013 року (а.с.23, 33-34).

Згідно наданого суду розрахунку загальна сума заборгованості за кредитним договором №ZPGGR від 28.11.2007 року на момент смерті ОСОБА_2 23.01.2008 року склала 26 976,56 доларів США (а.с.91-94).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_2 померла 23.01.2008 року і зобовязання за кредитним договором №ZPGGR від 28.11.2007 року за життя не виконала.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із наданих суду доказів встановлено, що спадщину у вигляді житлового будинку по вул. Орджонікідзе,65 в м. Бердянську Запорізької області після смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_1.

За ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадкоємець неодноразово зверталась усно та письмово до відповідача з приводу виконання зобовязань за спірним кредитним договором (а.с.43,44,45,46,47,48,49).

Про факт смерті ОСОБА_10 відповідачу було відомо 12.03.2008 року, про що свідчить дата надходження листа з цією інформацією до ПАТ КБ «Приватбанк», яка проставлена на листі заступника головного лікаря лікарні від 07.03.2008 року (а.с.24).

Обізнаність ПАТ КБ «Приватбанк» про смерть ОСОБА_10 також підтверджується листами відповідача (а.с.30,31).

Суд вважає, що відповідачу також було відомо про факт смерті ОСОБА_2 із копії позовної заяви з додатками, судових повісток, поштових повідомлень та супровідних листів, тексту рішення суду від 01.06.2009 року в звязку розглядом у 2009 році Бердянським міськрайонним судом Запорізької області цивільної справи №2-1143/09 за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «СК «Інгосстрах», ЗАТ КБ «Приватбанк» про зобовязання виконання умов договору (а.с.25,26,27,28,29,41,42).

Листом від 16.02.2017 року Бердянська державна нотаріальна контора повідомила суд, що після померлої 23.01.2008 року ОСОБА_2 до нотаріальної контори 09.10.2008 року надійшла претензія ЗАТ КБ «Приватбанк» про наявність заборгованості за кредитним договором на імя ОСОБА_2 На підтвердження цієї обставини до листа долучено лист відповідача від 09.10.2008 року та лист Бердянської державної нотаріальної контори від 22.11.2008 року (а.с.65,66,67).

Аналізуючи зазначені докази, судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» в порушення ст. 1281 ЦК України протягом шести місяців від дня, коли воно дізналось про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 не пред'явило вимоги до спадкоємця ОСОБА_1, яка прийняли спадщину, а тому позбавлено права вимоги.

Разом з тим, звертаючись з позовом до суду позивач не врахував, що діюче законодавство не передбачає припинення зобовязання з тих підстав, що кредитор спадкодавця позбавлений права вимоги до спадкоємця.

Стаття 23 ЗУ «Про іпотеку» визначає, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

У разі видачі заставної перехід права власності на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування чи правонаступництва.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 прийняла спадщину і 20.11.2008 року отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді житлового будинку по вул. Орджонікідзе,65 в м. Бердянську Запорізької області, який є предметом іпотеки і належав ОСОБА_2 та здійснила державну реєстрацію цього права (а.с.23, 33-34).

Таким чином, новий власник предмета іпотеки ОСОБА_1 набула всіх прав і обовязків іпотекодавця, передбачених договором іпотеки від 29.11.2007 року (а.с.17-20).

Виходячи з вимог ст. 23 ЗУ «Про іпотеку» ОСОБА_11 зобовязана задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а саме вартості житлового будинку по вул. Орджонікідзе,65 в м. Бердянську Запорізької області.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Виходячи і зазначених вимог закону вартість майна, яке ОСОБА_11 одержала в спадщину слід визначати на момент відкриття спадщини, тобто станом на 23.01.2008 року.

Позивач посилалась на свідоцтво про право на спадщину за законом у якому визначено вартість житлового будинку по вул. Орджонікідзе,65 в м. Бердянську Запорізької області в розмірі 25 846 грн. (а.с.23) і вважала, що в цих межах вона зобовязана виконати зобовязання ОСОБА_2

Представник відповідача заперечував проти цього і вважав, що визначаючи вартість майна, отриманого у спадщину слід виходити із його вартості, зазначеної в заяві про укладення договору страхування нерухомості від 28.11.2007 року (а.с.98), договорі страхування майна від 28.11.2007 року (а.с.99-103), договорі іпотеки від 29.11.2007 року (а.с.17-20), а саме 194 425,00 грн., що по курсу Національного банку України на день укладення договору становить 38500 доларів США.

Із наданих сторонами доказів вбачається, що вартість житлового будинку, яка була встановлена 28.11.2007 року в розмірі 194 425 грн. майже через два місяці знизилась до 25 846 грн., що складає 13,29 % від попередньої вартості.

Суперечність у вартості спадкового майна сторонами жодним чином не була усунута, клопотання про призначення експертизи для визначення вартості майна не заявлялось, а тому судом така не призначалась.

Виходячи із доказів, які надані сторонами, суд приходить до висновку, що при визначенні обєму відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця ОСОБА_2 слід виходити з того, що вартість житлового будинку по вул. Орджонікідзе,65 в м. Бердянську Запорізької області складає 194 425 грн. (38 500 доларів США), оскільки позивачем не доведено значне зменшення вартості будинку на 86,71 % за короткий проміжок часу.

За ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Із наданого ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором №ZPBGGK від 28.11.2007 видно, що заборгованість за договором на момент відкриття спадщини складав 26 976,65 доларів США (а.с.91-94).

Тобто ОСОБА_1 як іпотекодержатель повинна виконувати обовязок за іпотечним договором по відшкодуванню заборгованості за кредитом в сумі 26 976,65 доларів США, оскільки він в межах вартості предмета іпотеки, вартість якого складає 38 500 доларів США.

Згідно договору особистого страхування від 28.11.2007 року життя і здоровя ОСОБА_2 було застраховано. У разі ушкодження здоровя чи смерті застрахованої особи вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ КБ «Приватбанк» і всі виплати за договором страхування повинні йти на сплату боргу за кредитним договором №ZPBGGK від 28.11.2007 (а.с.95-97).

Розмір заборгованості за кредитним договором зменшився на 17 017,72 доларів США, оскільки 24.09.2009 року ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» виплатила за договором особистого страхування від 28.11.2007 року страхове відшкодування (а.с.91-94).

Таким чином, ОСОБА_1 зобовязана відшкодувати 9 958,93 доларів США заборгованості за кредитним договором від 28.11.2007.

Із виписки з рахунку за період з 29.11.2007 року по 28.01.2015 року вбачається, що на рахунок ОСОБА_2 після 23.01.2008 року в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту надійшло 6 934,32 долари США (а.с.32).

Таким чином, з урахуванням сплачених 17017,72 доларів США ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та сплачених ОСОБА_1 6934,23 доларів США заборгованість складає 3024,61 доларів США.

Крім того, із листа ПРАТ СК «Інгосстрах» від 19.06.2017 року (а.с.172), а також виписки з особового рахунку ОСОБА_2 (а.с.32,133-134) вбачається, що з 27.11.2007 року по 27.11.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» сплатило на виконання умов договору особистого страхування 4763,43 грн., які було повернуто страховою компанією на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк». Із повідомлення ПРАТ СК «Інгосстрах» а також виписки з особового рахунку ОСОБА_2 (а.с.32,133-134) страховий платіж 28.11.2007 року здійснено особисто страхувальником ОСОБА_2 Виходячи з викладено заборгованість у вигляді страхових платежів за договором особистого страхування, які були здійснені відповідачем, станом на 23.01.2008 року не існувало і до спадкоємця таких зобовязань не перейшло.

Що стосується платежів за договором страхування майна, то із листа ПРАТ СК «Інгосстрах» від 19.06.2017 року (а.с.172) видно, що за цим видом договору страхування було сплачено за період з 28.11.2007 року по 27.11.2014 року 7777,04 грн. Платіж 28.11.2007 року здійснено особисто страхувальником ОСОБА_2 Зазначене підтверджується виписками з особового рахунку ОСОБА_2 (а.с.32,133-134) відповідно до яких оплати за договорами страхування ПАТ КБ «Приватбанк» почав здійснювати тільки починаючи з 27.11.2008 року. Судом встановлено, що платежі з 27.11.2008 року здійснені ПАТ КБ «Приватбанк» з кредитної лінії ОСОБА_2, що передбачено п.п. 7.1, 2.1.3 кредитного договору від 28.11.2007 року, але такі виплати не відповідають вимогам закону та договору страхування майна від 28.11.2007 року (а.с.99).

Так, договір страхування майна від 28.11.2007 року, укладений ОСОБА_2 та ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (а.с.98-99) передбачає у п. 11.9, що дія договору страхування припиняється у разі смерті страхувальника - громадянина. Таким чином, після смерті 23.01.2008 року страхувальника ОСОБА_2, договір страхування від 28.11.2007 року припинив свою дію і у ПАТ КБ «Приватбанк» не було правових підстав сплачувати страхові платежі.

Суд вважає, що за викладених обставин заборгованість у вигляді страхових платежів, які були сплачені відповідачем станом на 23.01.2008 року не існувало, а безпідставно сплачені відповідачем страхові платежі після 23.01.2008 року не можуть вважатися зобовязаннями спадкодавця ОСОБА_2 і не можуть перейти до спадкоємця ОСОБА_1

Таким чином, судом встановлено, що іпотекодавцем ОСОБА_1 не виконано в повному обємі зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк», що виникають із кредитного договору від 28.11.2007 року та договору іпотеки від 29.11.2007 року, тому відсутні підстави вважати, що зобовязання за цими договорами припинилися.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 29.11.2007 року здійснено державну реєстрацію обтяження на житловий будинок по вул. Орджонікідзе,65 в м. Бердянську Запорізької області на підставі договору іпотеки від 29.11.2007 року і він є іпотечним майном, яким забезпечується виконання зобовязання іпотекодавця за кредитним договором від 28.11.2007 року №ZPBGGK (а.с.33-34), але суд вважає, що підстави для припинення зазначеного обтяження відсутні, оскільки зобовязання за кредитним договором від 28.11.2007 року належним чином не виконані.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 598, 599, 1049, 1050, 1054, 1216, 1218, 1220, 1281, 1282, 1268 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 04.01.2018 року.

Суддя