Справа №487/5731/16-ц 11.05.2017 11.05.2017 11.05.2017
Провадження №22-ц/784/1165/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц/784/1165/17 Головуючий у 1-ї інстанції Щербина С.В.
Справа № 487/5731/16-ц Доповідач в апеляційній інстанції Царюк Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої Царюк Л.М.,

суддів Козаченка В.І., Прокопчук Л.М.,

із секретарем Шагаєм О.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

його представника - ОСОБА_3,

представника відповідача - Крота О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

9 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ») про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що він з червня 2013 року працює в Миколаївської філії ДП «АМПУ» на різних посадах, відповідно до наказу від 23 серпня 2016 року його було переміщено на посаду заступника начальника служби з режиму служби загальної охорони та режиму.

Начальником Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 16 серпня 2016 року було видано наказ № 580 «Про створення комісії з перевірки знань працівників загону загальної охорони з питань пропускного режиму, застосування спецзасобів індивідуального захисту, заходів комплексної безпеки, охорони праці та надання першої долікарської допомоги». Згідно описової частини, вказаний наказ ставив за мету перевірити виконання наказу начальника філії № 412 від 8 червня 2016 року «Про створення постійно діючої комісії з перевірки знань працівників СМБ з питань охорони праці» та видавався відповідно до п. 3.10 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці НПАОП 0.004-4.12-05. Цим наказом було створено комісію для проведення занять по вивченню вимог зазначених питань з прийняттям заліків в подальшому, його визначено головою цієї комісії.

Відповідно до п. 2.1 цього наказу йому було надано доручення у строк до 17 серпня 2016 року розробити та затвердити тематику занять і білетів для прийняття заліків, а в п. 2.2 передбачалося в період з 18 по 25 серпня 2016 року провести заняття з працівниками загону охорони.

Пункт 2.1 наказу № 580 ним не було виконано в строк до 17 серпня 2016 року, оскільки з вказаним наказом він був ознайомлений лише 18 серпня 2016 року. При цьому, відповідно до п. 3.10 Типового положення про порядок проведення навчання, перелік питань для перевірки знань з охорони праці працівників, з урахуванням специфіки виробництва, складається членами комісії та затверджується роботодавцем.

На виконання цього наказу ним було проведено заняття з командами загонів загальної охорони, які працювали 19 та 22 серпня 2016 року, а наступні заняття з іншими командами мали відбутися 24 і 25 серпня, але з 23 серпня по 21 жовтеня 2016 року він перебував на лікарняному.

Про незадовільний стан свого здоров'я він 23 серпня 2016 року повідомив ОСОБА_5, якій виконував обов'язки заступника начальника служби морської безпеки з охорони, на період відсутності начальника цієї служби.

Крім того, в ході підготовки та проведення навчання у нього виникли труднощі з приводу застосування спецзасобів індивідуального захисту, у зв'язку з ненаданням визначення спецзасобів в документах, які регламентують діяльність загону загальної охорони, у зв'язку з чим він звернувся 22 серпня 2016 року з рапортом на ім'я заступника начальника адміністрації з морської безпеки про необхідність залучення фахівців поліції охорони, відповіді не отримав та пізніше звернувся до начальника філії про неможливість виконання наказу № 580 в повному обсязі.

Між тим, незважаючи на прийняті заходи, 28 жовтня 2016 року його було ознайомлено під розпис з наказом т.в.о. начальника адміністрації № 827, яким визнано невиконання ним наказу № 580 і несвоєчасне повідомлення про тимчасову непрацездатність у зв'язку з хворобою, неналежним виконанням ним посадових обов'язків, передбачених п. 3.3, 3.4 «Посадової інструкції заступника начальника служби морської безпеки з режиму», порушенням п. 3.6 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників адміністрації Миколаївського морського порту» та оголошено догану.

З цим наказом не згоден та вважає, що підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності відсутні, а тому оспорюваний наказ порушує його трудові права. Незаконність дій відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності призвели до моральних страждань, підриву авторитету у колективі, втрати впевненості у завтрашньому дні.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_2 просив суд визнати незаконним наказ № 827 від 28 жовтня 2016 року щодо оголошення йому догани, а також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 827 від 28 жовтня 2016 року «Про дисциплінарне стягнення» т.в.о. начальника Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України про оголошення ОСОБА_2 догани.

Стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_2 7 000 грн. моральної шкоди та 1 102,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ДП «АМПУ», посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення ним норм процесуального і матеріального права, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, як догана або звільнення (ст. 147 КЗпП України).

При обранні виду стягнення необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника ( ст. 149 КЗпП).

Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Судом встановлено, що у зв'язку з реорганізацією державних підприємств морського транспорту та утворення ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_2 з 13 червня 2013 року був прийнятий на роботу на посаду заступника начальника ВОХОР, згідно наказу № 5/о від 13 червня 2013 року, де працював на різних посадах(а.с. 163-166).

Останнім наказом адміністрації Миколаївського морського порту № 80/о від 17 березня 2016 року, ОСОБА_2 переведено з посади заступника начальника загону загальної охорони служби морської безпеки на посаду заступника начальника служби з режиму служби морської безпеки (а.с. 14).

Начальником Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 16 серпня 2016 року було видано наказ № 580 «Про створення комісії з перевірки знань працівників загону загальної охорони з питань пропускного режиму, застосування спецзасобів індивідуального захисту, заходів комплексної безпеки, охорони праці та надання першої долікарської допомоги» (надалі - наказ № 580).

Відповідно до п. 2.1 цього наказу позивачу було надано доручення у строк до 17 серпня 2016 року розробити та затвердити тематику занять і білетів для прийняття заліків, а в п. 2.2 передбачалося в період з 18 по 25 серпня 2016 року проведення занять з працівниками загону загальної охорони.

З вказаним наказом позивач був ознайомлений 18 серпня 2016 року, про що свідчить підпис про ознайомлення на цьому наказі.

За даними листка непрацездатності позивач хворів та перебував на лікарняному з 23 серпня по 21 жовтня 2016 року (а.с. 58).

Наказом № 827 від 28 жовтня 2016 року (надалі - наказ № 827), до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани на підставі ст. 147-149 КЗпП України, у зв'язку з неналежним виконанням посадових обов'язків передбачених п. 3.3, 3.4 "Посадової інструкції заступника начальника служби морської безпеки з режиму" ПІ18-13/01-08, порушення п. 3.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників адміністрації Миколаївського морського порту (а.с.18-19).

28 жовтня 2016 року ОСОБА_2 було ознайомлено під розпис з вказаним наказом, за яким роботодавець визнав, що позивачем не виконанні пункти наказу № 580 та своєчасно не повідомлено керівництво про його тимчасову непрацездатність, у зв'язку з хворобою, що було розцінено як неналежне виконання ОСОБА_2 посадових обов'язків, передбачених п. 3.3, 3.4 «Посадової інструкції заступника начальника служби морської безпеки з режиму», порушенням п. 3.6 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників адміністрації Миколаївського морського порту» та оголошено догану.

Отже, як встановлено судом підставами для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани було невиконання наказу № 580 та своєчасне неповідомленні про непрацездатність.

Суд першої інстанції, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази й дійшов вірного висновку, що наказ № 827 від 28 жовтня 2016 року, яким позивачу оголошену догану є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки вина позивача не доведена.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки докази вини позивача в цьому в матеріалах справи відсутні, хоча обов'язок доведення цього факту лежить на відповідачеві, у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи пункт 2.1 наказу № 580 позивач не міг виконати у строк до 17 серпня 2016 року, оскільки ознайомлений з наказом № 580 тільки 18 серпня 2016 року.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_2 готував проект цього наказу, а тому знав про необхідність виконання цього пункту, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наказ, як локальний нормативний акт, підлягає виконанню особами, яких він стосується, тільки після його підписання керівником підприємства та ознайомлення з цим наказом осіб, на яких розповсюджують його приписи.

Щодо виконання п. 2.2 наказу № 580, то в судовому засіданні було встановлено, що позивач на виконання цього пункту наказу 19 та 22 серпня 2016 року провів навчання з працівниками загону загальної охорони, які працювали в ці дні відповідно до графіку роботи. Ці факти були підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків, однак не спростовані відповідачем. З 23 серпня 2016 року ОСОБА_2 перебував на лікарняному.

Крім того, як правильно, зазначив суд пунктами 3.3 та 3.4 Посадової інструкції заступника начальника служби морської безпеки з режиму не передбачено проведення занять з такою категорію працівників як працівники загонів загальної охорони, по вивченню питань пропускного режиму, пожежної безпеки, застосування спецзасобів індивідуального захисту та інш. За такого, посилання відповідача у наказі № 827 на неналежне виконання позивачем цих пунктів Посадової інструкції є безпідставним.

Також є неспроможними твердження відповідача про несвоєчасне повідомлення позивачем про свою непрацездатність, з огляду на те, що ці твердження спростовуються даними рапорту заступника начальника служби морської безпеки ОСОБА_5, з якого вбачається. що позивач повідомив останнього про погіршення стану здоров'я та необхідність звернення за медичною допомогою. Цей факт підтверджено також показаннями свідка ОСОБА_6, який займає посаду начальника служби морської безпеки та даними карти амбулаторного хворого, де зафіксовано факт звернення позивача за медичною допомогою 23 серпня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, а фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо порушення відповідачем вимог трудового законодавства.

З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що порушення трудових прав позивача призвело до моральних страждань позивача, що на підставі ст. 237-1КЗпК України є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, при визначення розміру компенсації моральної шкоди, на думку колегії, суд в достатній мірі не врахував, що тривалість і обсяг моральних страждань позивача є незначними, суттєво не вплинули на його життєдіяльність, а характер протиправних дій роботодавця, пов'язаний зі спробою посилити контроль за охороною праці, пожежної безпеки, пропускного режиму тощо, у зв'язку з чим колегія вважає, що достатньою сумою відшкодування моральної шкоди позивачу буде 1000 грн.

Крім того, з мотивувальної частини рішення підлягає виключенню висновок суду про неправомірність наказу начальника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 16 серпня 2016 року № 580 «Про створення комісії з перевірки знань працівників загону загальної охорони з питань пропускного режиму, застосування спецзасобів індивідуального захисту, заходів комплексної безпеки, охорони праці та надання першої долікарської допомоги», оскільки цей наказ не є предметом доказування у цій справі.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки висновок суду в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди не в достатній мірі відповідає вимогам матеріального права, а висновок суду про неправомірність наказу відповідача № 580, який позивачем не оспорюється, не відповідає приписам процесуального права, то у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди підлягає зміні щодо розміру компенсації моральної шкоди, а також виключенню з рішення суду підлягає висновок про неправомірність наказу № 580 від 16 серпня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 березня 2017 року змінити.

Зменшити розмір компенсації моральної шкоди, що піддягає стягненню з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_2, з 7 000 грн. до 1 000 (одна тисяча) грн.

Виключити з мотивувальної частини цього рішення висновок суду про неправомірність наказу начальника Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 16 серпня 2016 року № 580 «Про створення комісії з перевірки знань працівників загону загальної охорони з питань пропускного режиму, застосування спецзасобів індивідуального захисту, заходів комплексної безпеки, охорони праці та надання першої долікарської допомоги».

В іншій частині зазначене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуюча Л.М. Царюк

Судді В.І. Козаченко

Л.М. Прокопчук