Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/8895/16 Головуючий у 1 інстанції: Апаллонова Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/2036/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кочеткової І.В.,

ОСОБА_2,

секретар: Фесенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Українсько-Російське спільне підприємство «Фокс», про визнання поруки такою, що припинена,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнила, до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Українсько-Російське спільне підприємство «Фокс», про визнання поруки такою, що припинена.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 серпня 2008 року між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір поруки №221279, відповідно до умов якого вона зобов'язалась перед банком відповідати за виконання Українсько-Російським спільним підприємством «Фокс» усіх його зобов'язань, що виникли з Генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 04 серпня 2008 року. Згідно з пунктом 1.2 «Поручителю добре відомі усі умови вищезазначеного Основного договору, зокрема:- сума Основного договору - 199000,00 доларів США 00 цнт. Вказана сума Основного договору дорівнює еквіваленту 964174,90 грн. 90 коп. за курсом НБУ на день укладання Основного договору - процентна ставка - 0,000% річних».

Банк у встановленому законом порядку не інформував її про несвоєчасне виконання позичальником вимог по погашенню кредитних коштів згідно із затвердженими графіками, про наявність заборгованості вона дізналась після подання банком 24 липня 2009 року позову до суду.

За відсутності її згоди та без її відома між Українсько-російським спільним підприємством «Фокс» та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено додаткові угоди до основного договору. Вказані угоди не містять її підпису та підписів інших поручителів за кредитом.

Проте заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2012 року з неї солідарно з іншими поручителями стягнуто за додатковою угодою №0 від 04.08.2008 року до кредитного договору наступні проценти: 97 730 (дев'яносто сім тисяч сімсот тридцять) гривень 32 копійки - заборгованість по простроченим процентам; 5 530 (п'ять тисяч п'ятсот тридцять) гривень 90 копійок - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; а також за Додатковою угодою №0 від 04.08.2008 року до Кредитного договору: 165 (сто шістдесят п'ять) гривень 52 копійки - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Згідно з висновком експертного дослідження №18, проведеного судовим експертом ОСОБА_6, строк виконання основного зобов'язання настав 12 січня 2009 року. Банк звернувся до суду 16 липня 2009 року.

Відповідно до вимог ст. 559 ЦК України шестимісячний строк для пред'явлення банком вимог до поручителя розпочався 12 січня 2009 року та закінчився 12 січня 2009 року, у вказаний проміжок часу банк у будь-який формі вимог до поручителя не пред'явив.

На підставі зазначеного остаточно просила визнати поруку №221279 від 04.08.2008 року такою, що припинена.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та визнати поруку №221279 від 04.08.2008 року такою, що припинена.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Справа призначалася до розгляду на 08 серпня 2017 року, 18 жовтня 2017 року, 29 листопада 2017 року

ОСОБА_3 є позивачем по справі та особою, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Повістки чотири рази (т.4, а.с.139, 142, 145, 149, 158, 170, 175) направлялись ОСОБА_3 та її представнику апеляційним судом за адресою, яку ОСОБА_3 зазначала у позовній заяві та апеляційній скарзі, та повертались за закінченням терміну зберігання.

Жодного разу в судові засідання позивачі та їх представник не з'являлися, разом з тим використовували процесуальні права на подачу заяв про відкладення розгляду справи (т.3, а.с166), про зупинення провадження у справі (т.3, а.с.245,246).

Таким чином, апеляційним судом були прийняті всі процесуальні заходи для забезпечення позивачем здійснення його процесуальних прав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Визначений ст. 303-1 ЦПК України двохмісячний строк розгляду апеляційної скарги закінчився.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, керуючись ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції дотримався вимог ст. 212 ЦПК України і оцінив всі надані сторонами докази на ґрунті всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього їх дослідження, а також оцінив належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, відобразив в рішенні результати оцінки доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя області від 19 грудня 2012 року по справі 2-97/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Українсько-російського спільного підприємства «Фокс», ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов банку задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з УРСП «Фокс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за додатковою угодою № 0 від 04.08.2008 року до кредитного договору у розмірі 183 830,80 доларів США, що на день розрахунку є еквівалентом 1400203,12 грн. та 10430,64 грн. пені, з них: 1302 472,80 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 97730,32 грн. - заборгованість по простроченим процентам; 4899,74 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 5530,90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Стягнуто солідарно з УРСП «Фокс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк суму заборгованості за додатковою угодою № 0 від 04.08.2008 року до кредитного договору у розмірі 21127,58 доларів США, що на день розрахунку є еквівалентом 160924,55 грн. та 1681,06 грн. пені, з них: 160924, 55 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1515,54 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 165,52 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Стягнуто судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2012 року у цій справі скасовано в частині стягнення з Українсько - російського спільного підприємства «Фокс» на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості, провадження в частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до Українсько - російського спільного підприємства «Фокс» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2012 року у цій справі змінено.

Стягнуто з поручителя ОСОБА_7, як солідарного з Українсько - російським спільним підприємством «Фокс» боржника, на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за додатковою угодою № 0 від 04.08.2008 року до кредитного договору станом на 22.06.2009 року у розмірі основного боргу 183 830,80 доларів США та 10 430,64 грн. пені.

Стягнуто з поручителя ОСОБА_5, як солідарного з Українсько - російським спільним підприємством «Фокс» боржника, на користь ПАТ»УкрСиббанк» суму заборгованості за додатковою угодою № 0 від 04.08.2008 року до кредитного договору станом на 22.06.2009 року у розмірі основного боргу 183 830,80 доларів США та 10 430,64 грн.

Стягнуто з поручителя ОСОБА_4, як солідарного з Українсько - російським спільним підприємством «Фокс» боржника, на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за додатковою угодою № 0 від 04.08.2008 року до кредитного договору станом на 22.06.2009 року у розмірі основного боргу 183 830,80 доларів США та 10 430,64 грн. пені. Обмежено загальне стягнення сумою за додатковою угодою №0 від 04.08.2008 року до кредитного договору станом на 22.06.2009 року у розмірі основного боргу 183 830,80 доларів США та 10 430,64 грн. пені.

Стягнуто з поручителя ОСОБА_8, як солідарного з Українсько - російським спільним підприємством «Фокс» боржника, на користь ПАТ»УкрСиббанк» суму заборгованості за додатковою угодою № 0 від 04.08.2008 року до кредитного договору станом на 22.06.2009 року у розмірі основного боргу 21127,58 доларів США та 1681,06 грн. пені.

Стягнуто з поручителя ОСОБА_5, як солідарного з Українсько - російським спільним підприємством «Фокс» боржника, на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за додатковою угодою №0 від 04.08.2008 року до кредитного договору станом на 22.06.2009 року у розмірі основного боргу 21127,58 доларів США та 1681,06 грн. пені.

Стягнуто з поручителя ОСОБА_9, як солідарного з Українсько - російським спільним підприємством «Фокс» боржника, на користь ПАТ»УкрСиббанк» суму заборгованості за додатковою угодою №0 від 04.08.2008 року до кредитного договору станом на 22.06.2009 року у розмірі основного боргу 21127,58 доларів США та 1681,06 грн. пені. Обмежено загальне стягнення сумою за додатковою угодою №0 від 04.08.2008 року до кредитного договору у розмірі основного боргу 21127,58 доларів США та 1681,06 грн. пені.

В решті рішення суду першої інстанції залишено у цій справі без змін. Стягнуті судові витрати.

Судом першої інстанції із урахуванням обставин, встановлених судовим рішенням від 22.02.2017 року, які в силу ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають, встановлено, що 04.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», скорочено АТ «УкрСиббанк» та УРСП «Фокс» був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг № 0 та додаткові угоди до нього від 04.08.2008 року № 0 та № 0, відповідно до якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредитні послуги в рамках ліміту, що дорівнює 199 000,00 доларів США. Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов'язань, розмір порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього договору оформлюється додатковою угодою до цього договору у формі окремої індивідуальної угоди.

Згідно із додатковою угодою №0 від 04.08.2008 року Банк надав позичальнику, а УРСП «Фокс» отримав кредитні кошти у розмірі 25000,00 доларів США та зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до додаткової угоди, але не пізніше 03.08.2011 року. Додатковою угодою сторони домовилися, що за використання кредитних коштів встановлюється процентна ставка в розмірі 14,5% річних. Сторони, також, домовились, що за користування понад встановлений додатковою угодою строк процентна ставка встановлюється у розмірі 29 % річних.

Згідно із додаткової угодою № 0 від 04.08.2008 року Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 174000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до додаткової угоди, але не пізніше 03.08.2015 року. Сторони домовилися, що за використання кредитних коштів встановлюється процентна ставка в розмірі 14,5% річних. Сторони, також, домовились, що за користування понад встановлений додатковою угодою строк процентна ставка встановлюється у розмірі 29 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 04.08.2008 року Банком були укладені договори поруки з ОСОБА_3 - №221279, ОСОБА_5- № 221277 та ОСОБА_4- №221278 (т.с. 1 а.с. 23-24), відповідно до пп. 1.1., 1.3., 1.4 яких поручителі прийняли на себе зобов'язання відповідати перед Банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором у тому же обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником УРСП «Фокс» умов вищезазначеного кредитного договору, станом на 22.06.2009 року у нього виникла заборгованість перед Банком, зокрема:

- загальна сума заборгованості за додатковою угодою № 0 від 04.08.2008 року до кредитного договору у розмірі 183830,80 доларів США, що на день розрахунку є еквівалентом 1400203,12 грн. та 10430,64 грн. пені, з них: 1302472, 80 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 97730,32 грн. - заборгованість по простроченим процентам; 4899,74 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 5530,90 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом;

- загальна сума заборгованості за додатковою угодою № 0 від 04.08.2008 року до кредитного договору у розмірі 21127,58 доларів США, що на день розрахунку є еквівалентом 160924,55 грн. та 1681,06 грн. пені, з них: 160924,55 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 1515,54 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 165,52 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо скасування заочного рішення з посиланням на ч.1,4 ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки всіх поручителів, в тому числі ОСОБА_3, були предметом апеляційного розгляду.

Так рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року встановлено наступне (т.3.

Вищезазначені договори поруки підписані із Банком усіма поручителями, зокрема: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що не оспорюється у цій справі сторонами, а, відповідно, не підлягає доказуванню в силу вимог ст. 61 ч. 1 ЦПК України, містять п. 2.1.

За змістом цього пункту у випадку зміни умов основного договору поручитель, підписанням цього договору, підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Сторони погодили, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору, не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін. Тобто усі вказані вище поручителі надали згоду, у тому числі на укладення вищезазначених додаткових угод Банком і УРСП «Фокс» та на зміну процентної ставки сторонами кредитного договору.

Таким чином, твердження відповідача ОСОБА_3 що у порядку ст. 559 ч. 1 ЦК України порука припинилася у зв'язку із збільшенням розміру обсягу відповідальності без згоди поручителів, у цій справі, є безпідставними (зазначені обставини встановлені судовим рішенням і в силу ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню).

Щодо застосування в якості підстави на припинення договорів поруки усіх поручителів у цій справі ч.4 ст. 559 ЦК України.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 3.1 вищезазначених договорів поруки відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 встановлено, що договір діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі.

У кредитному договорі йдеться, що позичальник має повернути кредитні кошти до 05 серпня 2019 року.

Банк скористався своїм правом на дострокове погашення кредиту у зв'язку з систематичним порушенням/невиконанням позичальником умов кредитного договору і у відповідності до п. 6.2 договору, 17 березня 2009 року направив на адресу позичальника та поручителя вимоги від 17 березня 2009 року про дострокове повернення кредиту.

Банком було подано вищезазначений позов від 16 липня 2009 року до суду першої інстанції 24 липня 2009 року.

Пунктом 24 Постанови Пленуму № 5 Вищого спеціалізованого суду України від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам надано роз'яснення, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову.

При вищевикладених обставинах, судом апеляційної інстанції встановлено, що Банком вищезазначений позов до поручителів було подано з дотриманням 6-місячного строку, передбаченого ст. 559 ч. 4 ЦК України.

Тобто, підстави для припинення договорів поруки відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі ст. 559 ч. 4 ЦК України у цій справі також відсутні (рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року).

Крім того, перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо припинення поруки ОСОБА_5, апеляційний суд в рішенні від 22 лютого 2017 року встановив, що ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2011року залишено без змін рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2011 року, яким ОСОБА_5 відмовлено в позові до ПАТ «Укрсиббанку» про припинення поруки за договором поруки в №221277, укладеним з Банком 04.08.2008 року, оскільки не встановлено підстав для припинення поруки , передбачених ч.1 ст.559 ЦК України (т.3, а.с.205-207).

Висновок експертного дослідження № 18, проведений судовим експертом ОСОБА_6 також було досліджено судом апеляційної інстанції при розгляди апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2012 року у справі за позовом ПАТ»УкрСиббанк» до Українсько - російського спільного підприємства «Фокс», ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором і йому надано відповідну правову оцінку.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України).

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, частково задоволені вимоги кредитора ПАТ «УкрСиббанк» до поручителів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, підстав для застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України немає.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 6 липня 2016 року у справі №6-1451 цс 16.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що всі доводи викладені у позовній заяві, були предметом дослідження судом першої та апеляційної інстанції, судові рішення набрали законної сили і вказаним доводам було надано відповідну правову оцінку.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду про те, що позивач звертаючись з даним позовом фактично намагається переглянути судові рішення щодо стягнення з неї заборгованості в інший спосіб.

Інша частина апеляційної скарги за змістом є черговим повторенням викладення обставин, які зазначалися позивачем у позовній заяві, перевірені судом першої інстанції і не знайшли підтвердження. Вказані доводи не доводять неправильності рішення суду.

За таких обставин колегія вважає, що ухвалене в справі судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.61, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: