Справа № 180/1988/16-ц
УХВАЛА

09 лютого 2017 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем Ганоченко Л.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача-1 ОСОБА_2,

в судовому засіданні з розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі опікуна ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Автоград», директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Автоград» про визнання дій неправомірними, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про арешт всього майна ТОВ «ТК «Автоград», яке обгрунтовує тим, що існує реальна загроза його життю та дітям-інвалідам, опікуном яких він є, оскільки ТОВ «ТК «Автоград» не має дозволу на перевезення пасажирів автомобільним транспортом у місті Марганці з 29 жовтня 2014 року.

Також, позивач заявив клопотання про залучення до справи у якості третіх осіб: виконавчий комітет Марганецької міської ради, Державну службу України з безпеки на транспорті.

Крім того, ОСОБА_1 просив витребувати з Марганецького відділення Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області матеріали по справі щодо нападу на нього перевізником ТОВ «ТК «Автоград» в 2016 році в присутності ОСОБА_4.

Представник відповідача ТОВ «ТК «Автоград» в судовому засіданні не заперечував проти витребування доказів з Марганецького відділення Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, залишив на розсуд суду питання щодо залучення третіх осіб, однак категорично заперечував проти арешту майна ТОВ ТК «Автоград». З даного питання зазначив, що у відповідача є дозвіл на здійснення перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м.Марганець, про що свідчать рішення судів різних інстанцій. Також, аршет всього майна ТОВ «ТК «Автоград» зупинить всю роботу товариства, а отже, не будуть здійснюватися перевезення пасажирів, виплачуватися заробітна плата, тобто працівники товариства залишаться без роботи та заробітку. На думку представника відповідача, ОСОБА_1 не навів достатніх причин для арешту майна ТОВ «ТК «Автоград».

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши надані ними документи, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, та згідно ч.3 цієї ж статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, та враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Водночас, відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків передбачених ст.61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем на час вирішення клопотання не надано до суду належних та допустимих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту майна ТОВ «ТК «Автоград», що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цивільній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, підстав для задоволення поданого клопотання судом не встановлено.

Щодо залучення до справи третіх осіб, суд вважає що в задоволенні данного клопотання також слід відмовити з таких підстав.

Згідно ст.35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї із сторін. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, або з ініціативи суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами по справі є юридична особа ТОВ «ТК «Автоград» та її директор ОСОБА_5, вимоги позивача стосуються саме визнання дій вказаних осіб незаконними щодо відмови у пільговому перевезенні ОСОБА_1 та дітям-сиротам, опікуном яких він є, крім того, прозивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду за відмову у пільговому перевезенні. Тобто, вимоги позивача стосуються чітко окресленого кола осіб.

Суд вважає, що рішення по справі у разі його задоволення не може вплинути на права та обовязки третіх осіб, а саме: виконкому Марганецької міської ради та Державної служби України з безпеки на транспорті, а отже, залучення їх до справи суд вважає недоцільним.

Суд вважає за можливе задовльнити клопотання позивача про витребування з Марганецького відділення Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області матеріалів по справі щодо нападу на нього перевізником ТОВ «ТК «Автоград» в 2016 році в присутності ОСОБА_4.

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Суд вважає, що витребування зазначених документів може мати значення для вирішення справи, тому клопотання позивача про витребування доказів підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.137, 153, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотань про арешт всього майна ТОВ ТК «Автоград» та про залучення до участі у справі третіх осіб.

Витребувати з Марганецького відділення Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області матеріали по справі щодо нападу на ОСОБА_1 перевізника ТОВ «ТК «Автоград» в 2016 році.

Розяснити, що відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України, за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині, що стосується відмови у задовленні клопотання про забезпечення позову.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.М.Нанічкіна