АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/9179/16-ц Головуючий 1 інстанції Єжов В.А.
Провадження № 22ц/790/4914/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд», Приватного акціонерного товариства «Термолайф» про визнання договору поруки та солідарних зобов'язань припиненими,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Сбербанк», приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», ТОВ «Коксотрейд», Приватного акціонерного товариства «Термолайф» про визнання договору поруки та солідарних зобов'язань припиненими.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04 вересня 2012 року були укладені наступні договори:

-між ПАТ «Сбербанк» та Приватним акціонерним товариством «Харківський коксовий завод» про відкриття кредитної лінії за умовами якого позичальнику було відкрито кредитну лінію та надано кредит у сумі 7 280 000 доларів США та Договір про відкриття кредитної лінії за умовами якого позичальнику було відкрито кредитну лінію та надано кредит у сумі 10 873 999,99 доларів США;

-між ПАТ «Сбербанк» та ТОВ «Коксотрейд» про відкриття кредитної лінії за умовами якого позичальнику було відкрито кредитну лінію та надано кредит у сумі 4 466 000 доларів США та Договір про відкриття кредитної лінії за умовами якого позичальнику було відкрито кредитну лінію та надано кредит у сумі 400 000 доларів США;

-між ПАТ «Сбербанк» та Приватним акціонерним товариством «Термолайф» було укладено про відкриття кредитної лінії, за умовами якого позичальнику було відкрито кредитну лінію та надано кредит у сумі 30 980 000 доларів США, та Договір про відкриття кредитної лінії, за умовами якого позичальнику було відкрито кредитну лінію та надано кредит у сумі 1 000 000 доларів США.

04 вересня 2012 року між ним та ПАТ «Сбербанк» було укладено договір поруки, за умовами якого він поручився перед Банком за виконання обов'язків позичальників - Приватним акціонерним товариством «Харківський коксовий завод», ТОВ «Коксотрейд» та Приватним акціонерним товариством «Термолайф».

Вважав, що вказаний договір поруки слід вважати припиненим у зв'язку із зміною основного зобов'язання без його згоди, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У зв'язку з цим, просив суд визнати припиненим договір поруки від 04 вересня 2012 року, укладений між ним та ПАТ «Сбербанк», визнати припиненими солідарні його зобов'язання за договорами про відкриття кредитних ліній, укладеними між ПАТ «Сбербанк» та Приватним акціонерним товариством «Харківський коксовий завод», між ПАТ «Сбербанк» та ТОВ «Коксотрейд», між ПАТ «Сбербанк» та Приватним акціонерним товариством «Термолайф», що випливали з договору поруки. Судові витрати покласти на відповідачів.

Представники відповідача ПАТ «Сбербанк» в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, і стверджували, що не відбувались зміни основного зобов'язання без згоди на те позивача, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності останнього.

Представники відповідачів: приватного акціонерного товариства „Харківський коксовий завод" і приватного акціонерного товариства „Термолайф" позовні вимоги визнали частково, просили розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача - ТОВ „Коксотрейд" в судове засідання не з'явився, справа розглянута у його відсутності.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, позивачем не доведено, що мало місце внесення змін до кредитних договорів в частині перегляду в сторону збільшення максимального розміру змінюваної процентної ставки; не є збільшенням основного зобов'язання надання чергового траншу в межах ліміту кредитної лінії, а будь-яких доказів перевищення лімітів кредитних ліній матеріали справи не містять.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, однак є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпечення нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Правову позицію щодо припинення договору поруки у зв'язку із зміною обсягу зобов'язання висловив Верховний Суд України в постанові у справі № 6-20цс11 від 21.05.2012 року, згідно з якою збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому випадку звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом за наявності відповідного спору.

Крім того, подібна позиція висловлена в постановах ВСУ від 21.05.2012 року у справі № 6-18цс11 та від 18.06.2012 року у справі № 6-73цс12.

Тобто, змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища. Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобов'язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за договором поруки повністю припиняється - перестає існувати.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

У пункті 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Також, слід звернути увагу на те, що іншим важливим моментом припинення поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, що потребує з'ясування, є форма вираження згоди поручителя на зміну зобов'язання, забезпеченого порукою.

Оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов'язання, то, як зазначалося вище, істотними умовами договору поруки є обов'язкове посилання на основне зобов'язання, його зміст, розмір, визначення обсягу відповідальності поручителя, зміна зобов'язання, забезпеченого порукою, тягне і зміни у договорі поруки та за своєю правовою природою фактично є і зміною умов договору поруки. Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. А відповідно до ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Враховуючи зазначене вище, а також вимоги ст. 547 ЦК України щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобов'язання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись виключно в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку ВСУ (постанова від 05.06.2013 року у справі № 6-43цс13) згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності повинна бути очевидною й наданою у спосіб, передбачений договором поруки.

У зв'язку із цим, враховуючи вимоги до письмової форми правочину, встановлені ст. 207 ЦК України, допустимо, щоб згода поручителя була висловлена у будь-якій письмовій формі (листі, заяві, телеграмі тощо), головне, щоб вона була явно вираженою і відповідала дійсній волі поручителя.

Судом встановлено, що 04.09.2012 року між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ПрАТ "Харківський коксовий завод" було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО, яким передбачено надання ПрАТ "Харківський коксовий завод" кредиту у розмірі 7 280 000 доларів США у вигляді кредитної лінії (п. 1.2) з остаточним строком повернення кредиту 01.09.2017 року, та договір про відкриття кредитної лінії № 27-В/12/66/ЮО, яким передбачено надання ПрАТ "Харківський коксовий завод" кредиту у розмірі 10 874 000 доларів США у вигляді кредитної лінії (п. 1.2) з остаточним строком повернення кредиту 01.09.2017 року.

04.09.2012 року між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ТОВ "Коксотрейд" було укладено договір про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО, яким передбачено надання ТОВ "Коксотрейд" кредиту в розмірі 4 466 000 доларів США у вигляді кредитної лінії (п. 1.2) з остаточним строком повернення кредиту 01.09.2017 року, та договір про відкриття кредитної лінії №29-В/12/66/ЮО, яким передбачено надання ТОВ "Коксотрейд" кредиту в розмірі 400 000 доларів США у вигляді кредитної лінії (п. 1.2) з остаточним строком повернення кредиту 01.09.2017 року.

Також 04.09.2012 року між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" та ПрАТ "Термолайф" були укладені договори про відкриття кредитної лінії: № 30-В/12/66/ЮО, яким передбачено надання ПрАТ "Термолайф" кредиту у розмірі 30 980 000 доларів США у вигляді кредитної лінії (п. 1.2) з остаточним строком повернення кредиту 01.09.2017 року (п. 1.4); № 31-В/12/66/ЮО, яким передбачено надання ПрАТ "Термолайф" кредиту у розмірі 1 000 000 доларів США у вигляді кредитної лінії (п. 1.2) з остаточним строком повернення кредиту 01.09.2017 року.

За умовами Кредитних договорів -1,-2,-3,-4,-5,-6 позичальники зобов'язалися сплачувати Банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому кредитним договором. Проценти за кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості. Умовами кредитних договорів передбачено, що процентна ставка, яка застосовується - змінювана процентна ставка. Відповідно до пункту 1.3.2. Кредитних договорів -1,-2,-3,-4,-5,-6 на дату укладення договорів розмір змінюваної процентної ставки складав 11,75 % річних. Згідно пункту 1.3.3. Кредитних договорів максимальний розмір збільшення змінюваної процентної ставки від розміру змінюваної процентної ставки, визначеного на дату укладення цього договору та зазначений в п.1.3.2. кредитних договорів, складає 8,25 % (вісім цілих двадцять п'ять сотих процентів) річних. Таким чином, в разі максимального збільшення змінюваної процентної ставки, максимальний розмір змінюваної процентної ставки за кредитними договорами буде дорівнювати 20,00 % (двадцять цілих відсотків) річних. Відповідно до пункту 1.3.5. кредитних договорів мінімальний розмір змінюваної процентної ставки становить 11,75 % річних. Детальний порядок визначення розміру процентної ставки визначено в п.п. 1.3.1. - 1.3.8. кредитних договорів.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальників за кредитними договорами, 04 вересня 2012 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого він поручився за виконання Приватним акціонерним товариством «ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД» (надалі за текстом іменується - «Відповідач-2»), Товариством з обмеженою відповідальністю «КОКСОТРЕЙД» (надалі за текстом іменується - «Відповідач- 3») та Приватним акціонерним товариством «ТЕРМОЛАЙФ» (надалі за текстом іменується - «Відповідач-4») їх кредитних зобов'язань перед Відповідачем-1, згідно з договорами про відкриття кредитних ліній (надалі за текстом разом іменуються - «Основні договори»):

- № 28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. (надалі за текстом іменується - «Основний договір 1»), укладеним Відповідачем-1 та Відповідачем-3;

- № 29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. (надалі за текстом іменується - «Основний договір 2»), укладеним Відповідачем-1 та Відповідачем-3;

- № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. (надалі за текстом іменується - «Основний договір З»), укладеним Відповідачем-1 та Відповідачем-2;

- № 27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. (надалі за текстом іменується - «Основний договір 4»), укладеним Відповідачем-1 та Відповідачем-2;

- № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. (надалі за текстом іменується - «Основний договір 5»), укладеним Відповідачем-1 та Відповідачем-4;

- № 31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р. (надалі за текстом іменується - «Основний договір 6»), укладеним Відповідачем-1 та Відповідачем-4.

При цьому Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії" в листопаді 2015 року змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" без зміни його організаційно-правової форми (публічне акціонерне товариство).

Пунктами 1.3 Основних договорів встановлено змінювану процентну ставку за користуванням кредиту, а підпунктами 1.3.1 - 1.3.8. Основних договорів передбачено, що розмір процентної ставки визначається як сума погодженого кредитодавцем та позичальником індексу (базова процентна ставка) та маржі кредитодавця та розраховується за наступною формулою: R=LIBOR6M+M. Де R розмір змінюваної процентної ставки за кредитом у відсотках річних; LIBOR6M (Лондонська міжбанківська ставка пропозиції) базова процентна ставка, яка визначається на підставі даних інформаційних систем Thomson REUTERS та/або BLOMBERG; М - маржа кредитодавця - 11%, яка є незмінною протягом дії Основних договорів. На дату укладення Основних договорів розмір змінюваної процентної ставки становив 11,75% річних (пп.1.3.2 п. 1.3 Основних договорів), який був зафіксований сторонами як мінімальний розмір змінюваної процентної ставки (пп.1.3.5 п.1.3 Основних договорів). Також сторонами встановлено максимальний розмір змінюваної процентної ставки на рівні 20% річних (пп. 1.3.3. п. 1.3 Основних договорів). Сторонами Основних договорів погоджено, що зміна розміру змінюваної процентної ставки відбувається автоматично, не потребує внесення змін до Основних договорів, але потребує письмового повідомлення позичальника не пізніш ніж за 15 календарних днів до дати застосування нового розміру змінюваної процентної ставки (пп. 1.3.8 п. 1.3 Основних договорів).

Згідно умов Основних договорів у випадку порушення позичальником будь-якого із зобовязань за Основними договорами змінювана процентна ставка за кредитом збільшується на 2 процентних пункта. Після цього розмір змінюваної процентної ставки розраховується за формулою: R=LIBOR6M+M+2% (+ два проценти річних). Сторонами Основних договорів погоджено, що така зміна розміру змінюваної процентної ставки відбувається автоматично, не потребує внесення змін до Основних договорів, але потребує письмового повідомлення позичальника не пізніш ніж за 15 календарних днів до дати застосування нового розміру змінюваної процентної ставки (п. 6.6 Основних договорів).

Додатками № 1 до Основних договорів (надалі Додаток/ки № 1) є "Порядок визначення процентної ставки за кредитним договором". Додатки № 1 набирають чинності з дати їх підписання сторонами Основних договорів та діють до дати припинення Основних договорів (п. 8 додатків № 1), а з моменту набуття чинності додатків № 1 Основні договори діють в частині, що не змінені додатками № 1 (п.9 додатків № 1).

Пунктами 3 Додатків №1 від 04.09.2012 було передбачено, що в разі, якщо кредитовий оборот Позичальника (Відповідачі-2,3,4) в Банку (Відповідач-1) дорівнює або більше ніж 90% від загального кредитового обороту Позичальника, Позичальником сплачуються проценти за користування кредитом в розмірі, що визначений відповідно до умов кредитного договору, а якщо менше ніж 90% від загального кредитового обороту Позичальника - Позичальником сплачуються проценти за користування кредитом, що будуть розраховані за формулою: R=LIBOR6M+M+2%.

Стаття 2 Договору поруки передбачає забезпечення зобов'язань, які невиконані одним з Відповідачів-2,3,4, та які передбачені Основними договорами, зокрема, але не обмежуючись зобов'язаннями, переліченими у п. 2.1.1 статті 2 Договору поруки. При цьому, сторонами Договору поруки погоджено, що лише зміна розміру процентної ставки внаслідок її перегляду на умовах та в порядку визначеному п. 1.З., 6.6 Основних договорів та Додатків № 1 не потребують внесення змін до Договору поруки.

Таким чином, з урахуванням приписів частини 2 статті 553 та частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України на дату укладення Договору поруки (04.09.2012р.) порукою було забезпечено виконання зобов'язань ПРАТ "Харківський коксовий завод", ПРАТ «Термолайф» таТОВ "Коксотрейд" за Основними договорами в повному обсязі.

Згідно з п. 6.9. Договору поруки він може бути змінений тільки за взаємною згодою сторін (крім випадків передбачених цим договором та/або чинним законодавством України) за умови, що такі зміни викладені в письмовій формі.

Таким чином, згода Позивача (як поручителя) на зміну умов Основних договорів, якими збільшувався обсяг відповідальності Позивача (як поручителя), відповідно до умов Договору поруки мала надаватися виключно в письмовій формі та у вигляді відповідних змін до Договору поруки.

У свою чергу, письмова згода Позивача (як поручителя) у вигляді відповідних змін до Договору поруки надавалася Позивачем лише один раз шляхом укладення Договору про внесення змін №1 від 30.12.2013р. до Договору поруки (далі - Договір про внесення змін №1). Як вбачається з пунктів 1-6 Договору про внесення змін №1, сторонами внесені зміни та доповнення до п. 2.1.1.1-2.1.1.6 п. 2.1 статті 2 договору поруки "Обсяг відповідальності поручителя". З урахуванням вказаних змін відповідальність поручителя перед кредитедавцем включає зобов'язання, передбачені:

- Основним договором-1 з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, у т.ч. договорів про внесення змін № 1 від 22.01.2013р., № 2 від 27.03.2013р., № 3 від 19.04.2013р., № 4 від 30.12.2013 р. до договору про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.;

- Основним договором -2 з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, у т.ч. договорів про внесення змін № 3 від 22.01.2013р., № 4 від 27.03.2013р., № 5 від 19.04.2013р., № 8 від 30.12.2013р.. до договору про відкриття кредитної лінії №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.

- Основним договором -3, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, у т.ч. договорів про внесення змін № 1 від 22.01.2013р., № 2 від 27.03.2013р., №3 від 30.12.2013р. до договору про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р., зокрема, але не обмежуючись;

- Основним договором -4, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, у т.ч. договорів про внесення змін № 5 від 22.01.2013р., №6 від 27.03.2013р., № 40 від 30.12.2013 до договору про відкриття кредитної лінії № 27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.;

- Основним договором -5, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, у т.ч. договорів про внесення змін № 1 від 22.01.2013р., № 2 від 27.03.2013р., №3 від 19.04.2013р., №4 від 30.12.2013 р. до договору про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/бб/ЮО від 04.09.2012 р., зокрема, але не обмежуючись;

- Основним договором - 6, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, у т.ч. договорів про внесення змін № 12 від 22.01.2013р., №15 від 27.03.2013р., №16 від 19.04.2013р., №22 від 30.12.2013р. до договору про відкриття кредитної лінії № 31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.;

В той же час, зміни до Основних договорів, що призводять до збільшення обсягу відповідальності позивача (як поручителя), неодноразово вносилися Відповідачами- 1,2,3,4 без врахування думки позивача та повідомлення його про такі зміни, і відповідно без належним чином оформленої згодн останнього.

Так, Відповідач-1 уклав з Відповідачами 2, 3 та 4 низку договорів (угод) про внесення змін до умов Основних договорів без згоди Позивача, що підтверджується наступним.

Так, письмова згода позивачем не надавалась на укладення відповідачами 20 січня 2015 року договорів про внесення змін до Основних договорів (далі - Договори про внесення змін до Основних договорів від20.01.2015):

- №9 від 20 січня 2015 р. до Основного договору 1 (№ 28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.);

- №15 від 20 січня 2015 р. до Основного договору 2 (№ 29-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.);

- № 8 від 20 січня 2015 р. до Основного договору 3 (№ 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.);

- № 9 від 20 січня 2015 р. до Основного договору 4 (№ 27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.);

- № 9 від 20 січня 2015 р. до Основного договору 5 (№ 30-В/12/бб/ЮО від 04.09.2012р.);

- № 29 від 20 січня 2015 р. до Основного договору 6 (№ 31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.).

Згідно вказаних Договорів про внесення змін до Основних договорів від 20.01.2015 р. відповідачами були змінені Додатки №1 до Основних договорів "Порядок визначення розміру процентної ставки по Кредитному договору".

На відміну від Додатків №1 до Основних договорів "Порядок визначення розміру процентної ставки по Кредитному договору", що діяли на дату укладення Договору поруки, вищевказаними Договорами про внесення змін до Основних договорів від 20.01.2015 року зазначені Додатки №1 було доповнено додатковими підставами для застосування звичайної та підвищеної змінюваної процентної ставки за кредитом, а також введено додаткову підставу дострокового погашення заборгованості за Основними договорами.

Зазначенні нові умови встановили таку додаткову підставу для застосування звичайної та підвищеної процентної ставки за кредитами та дострокового погашення заборгованості за Основними договорами, як недотримання групою компаній показників їх кредитового обороту в іноземній валюті та національних валютах. До укладення Відповідачами Договорів про внесення змін до Основних договорів від 20.01.2015 року такі умови були передбачені у випадку невиконання лише Позичальником показників його кредитового обороту в іноземній валюті та національних валютах.

Так, Договорами про внесення змін до Основних договорів від 20.01.2015 р.:

1) викладено пункти 3 Додатків №1 до Основних договорів в нових редакціях, відповідно до яких:

порядок визначення звичайної змінюваної процентної ставки, що визначається за формулою: R=LIBOR6M+M. був доповнений положеннями згідно яких, застосування визначеного таким чином розміру змінюваної процентної ставки за кредитом було обумовлено дотриманням групою компаній (Відповідачі-2,3,4) певних показників: кредитовий оборот компаній групи в іноземній валюті (щоквартально) з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року або більше ніж 75 % від кредитового обороту компаній групи в іноземній валюті та кредитового обороту компаній групи дорівнює або більш 80% від загального кредитового обороту компаній групи у національній валюти при одночасному виконанні обох умов; кредитовий оборот компаній групи в іноземній валюті (щоквартально) з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року або більше ніж 75 % від кредитового обороту компаній групи в іноземній валюті та кредитового обороту компаній групи дорівнює або більш 80% від загального кредитового обороту компаній групи у національній валюти при одночасному виконанні обох умов;

- умови про застосування підвищеного розміру процентної ставки за кредитом, що визначається за формулою: R=(LIBOR6M+M)+ 2 % (два процента річних) було доповнено такою додатковою підставою як недотримання групою компаній (Відповідачі-2,3,4) показників їх кредитового обороту в іноземній валюті (щоквартально) з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року або більше ніж 75 % від кредитового обороту компаній групи в іноземній валюті та кредитового обороту компаній групи дорівнює або більш 80% від загального кредитового обороту компаній групи у національній валюти при одночасному виконанні обох умов;

2) викладені пункти 3.4. Основних договорів в нових редакціях, відповідно до яких: введено додаткову підставу дострокового погашення заборгованості за Основними договорами: Відповідачі - 2,3,4 за Основними договорами зобов'язалися з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року щоквартально забезпечити проведення виручки від проведення реалізації товарів за рахунками в установі Відповідача-1, у розмірі не менш - 75 % від кредитового обороту компаній групи в іноземній валюті; та 80% від загального кредитового обороту вказаної групи компаній у національній валюти. У випадку невиконання Відповідачами -2,3,4 вказаного зобов'язання процентна ставка за кредитами встановлюється на 2 процентних пункту вище діючої за Основними договорами. У випадку невиконання Відповідачами -2,3,4 (позичальниками) вказаних зобов'язань Відповідач-1 також має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитами, наданими Основними договорами.

Таким чином, внесення сторонами Основних договорів вказаних змін та доповнень до Основних договорів "Порядок визначення розміру процентної ставки по Кредитному договору" свідчить про зміну основного зобов'язання за Основними договорами шляхом встановлення нових умов щодо порядку застосування звичайної процентної ставки та зміни процентної ставки за кредитами в бік її збільшення та додаткової підстави дострокового погашення заборгованості за кредитами.

Також позивач не надавав згоду на укладення відповідачами договорів про внесення змін до Основних договорів, якими було збільшено ліміти кредитних ліній та відстрочено повернення кредитів, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти, призводить до збільшення основного зобов'язання, а відтак до збільшення обсягу відповідальності поручителя (позивача). Такі зміни були внесені відповідачами:

- договором про внесення змін №6 від 14.05.2014р. до Основного договору-1, яким збільшено ліміт заборгованості за кредитом у порівнянні із лімітом заборгованості, передбаченим Додатковою угодою №4 від 30.12.2015р. до Основного договору-1, на укладення якої позивач надавав згоду Додатковою угодою №1 до Договору поруки: за період з 05.03.2014р. по 04.04.2014р. - на 70 000,00 доларів США, за період з 05.04.2014р. по 04.05.2014р. - на 139 544,00 доларів США, за період з 05.05.2014р. по 04.06.2014р. - на 39 544,00 доларів США;

- договором про внесення змін №6 від 30.09.2014р. до Основного договору-3 збільшено передбачений Основним договором-3 та узгоджений Позивачем ліміт заборгованості станом на 30.09.2014р. на 1 015 384,22 доларів США. В подальшому, відповідно до умов договору про внесення змін №6 від 30.09.2014р. кредитний ліміт безперервно збільшувався в порівнянні з первісною редакцією Основного договору-3 (№26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.), зокрема станом на 01.09.2017р. відповідно до умов договору про внесення змін №6 від 30.09.2014р. кредитний ліміт буде становити 2 145 384,22 доларів США, тоді як згідно з первісною редакцією Основного договору-3 станом на 01.09.2017р. кредитний ліміт становив би всього 40 000,00 доларів США;

- договором про внесення змін №6 від 14.05.2014р. до Основного договору-5 збільшено ліміт заборгованості (передбачений Додатковою угодою №4 від 30.12.2015р. до Основного договору-5 та узгоджений Позивачем Додатковою угодою №1 до Договору поруки): за період з 05.03.2014р. по 04.04.2014р. - на 200 000,00 доларів США, за період з 05.04.2014р. по 04.05.2014р. - на 500 000,00 доларів США, за період з 05.05.2014р. по 04.06.2014р. - на 800 000,00 доларів США, за період з 05.06.2014р. по 04.07.2014р. - на 1 250 000,00 доларів США, за період з 05.07.2014р. по 04.08.2014 р.- на 1 200 000,00 доларів США, за період з 05.08.2014 р. по 04.09.2014р. - на 1 000 000,00 доларів США, за період з 05.09.2014р. по 04.10.2014р. - на 700 000,00 доларів США. за період з 05.10.2014р. по 04.11.2014р. - на 500 000,00 доларів США, за період з 05.11.2014р. по 04.12.2014р.- на 300 000,00 доларів США.

- договором про внесення змін №7 від 30.09.2014р. до Основного договору-5 відстрочено виконання та збільшено ліміт заборгованості (передбачений Додатковою угодою №4 від 30.12.2015р. до Основного договору-5 та узгоджений Позивачем Додатковою угодою №1 до Договору поруки) майже на 1 місяць (строк змінено з 04.08.2017р. на 01.09.2017р.) на суму 4 4500,00 доларів США (з 1 750 000,00 до 6 200 000,00 дол. США).

Крім того, за період з 05.07.2017р. по 04.08.2017р. Договорами про внесення змін №4 та №6 до Основного договору-5 було передбачено ліміт заборгованості в сумі 1 780 000,00 доларів США, а Договором про внесення змін №7 за цей же період його розмір передбачено у сумі 7 950 000,00 доларів США. Тобто Договором про внесення змін №7 ліміт заборгованості за вказаний період без згоди Позивача збільшено на 6 170 000,00 доларів США.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що зазначені вище договори про внесення змін до основних договорів призвели до збільшення обсягу відповідальності ОСОБА_1 за наданою порукою, у порівнянні з її обсягом, який існував на момент укладення Договору поруки.

Доводи представника банку стосовно того, що у відповідності до абз.5 пп.2.1.1.1, абз.5 пп.2.1.1.2, абз.5 пп.2.1.1.3, абз.5 пп.2.1.1.4, абз.5 пп.2.1.1.5., абз.5 пп.2.1.1.6. договору поруки, сторони погодили, що зміна розміру змінюваної процентної ставки внаслідок її перегляду на умовах та в порядку, зазначеному в п. 1.3, п. 6.6 основних договорів відбувається автоматично і не потребує укладання між сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін до цього договору, та така зміна є погодженою поручителем, при цьому умовами кредитних договорів (пп.1.3.3.) встановлені та визначені, як «Максимальний розмір збільшення змінюваної процентної ставки», так і «Максимальний розмір змінюваної процентної ставки» (20% річних), а поручителем в свою чергу підписанням договору поруки надано згоду на можливу зміну процентної ставки до максимального розміру змінюваної процентної ставки, який складає 20% (абз. 6 пп.2.1.1.1., абз. 6 пп.2.1.1.2., абз. 6 пп.2.1.1.3., абз. 6 пп.2.1.1.4., абз. 6 пп.2.1.1.5., абз. 6 пп.2.1.1.6. договору поруки); відповідно до п. 6.6. умов договорів кредитної лінії, що укладені ПАТ «СБЕРБАНК» визначено: «у випадку порушення Позичальником будь-якого із своїх зобовязань, передбачених цим Договором, змінювальна процентна ставка за користування Кредитом збільшується шляхом збільшення розміру змінювальної процентної ставки на 2 (два) процентних пункти, після чого розмір змінювальної процентної ставки буде розраховуватися за формулою R=(LIBOR 6M+ M) +2% (два процента) річних. Позичальник погоджує зазначену в цьому пункті Договору зміну розміру змінюваної процентної ставки, що не потребує укладання Сторонами додаткової угоди до цього Договору», а отже, можливість збільшення розміру змінювальної процентної ставки на 2 (два) процентних пункти, була визначена умовами основних договорів, тому відсутня необхідність визначати такі умови у додаткових угодах до договорів кредитної лінії та додаткових угодах до договору поруки; тобто, при укладенні договору поруки поручителем надано згоду на забезпечення виконання зобовязань на умовах змінюваної процентної ставки, що відбувається автоматично без укладення будь-яких додаткових договорів у разі її зміни, а також з встановленням умовами договору поруки максимально можливого розміру такої ставки, колегією суддів не приймаються.

Так, максимальний розмір змінюваної процентної ставки - це обмеження можливого застосування Банком змінюваної процентної ставки за кредитом, визначеної за формулою R=LIBOR6M+M, на рівні не більше 20 % .

Зазначений вище Максимальний розмір змінюваної процентної ставки зі значення «20» процентних пунктів підвищення на 2 відсоткові пункти змінюваної процентної ставки, згідно з Додатками 1 до Кредитних договорів «Порядок визначення розміру процентної ставки по Кредитного договору» не включає.

Ці 2% застосовуються як збільшення (арифметична дія «+») змінюваної процентної ставки, зокрема, одного з її різновидів - «Максимального розміру змінюваної процентної ставки».

Отже Банк, у випадку значного зростання вартості кредитних ресурсів на Лондонському міжбанківському ринку, може застосувати Максимальний розмір змінюваної процентної ставки зі значенням 20 % - за формулою R=LIBOR6M+M, а якщо до того ж будуть підстави, визначені Додатком 1 до кредитних договорів «Порядок визначення розміру процентної ставки по Кредитного договору» (не залежать від кон'юнктури на Лондонському міжбанківському ринку), Банк збільшує її на 2% - за формулою R=(LIBOR 6M+ M) +2% , де LIBOR6M+M = 20%.

Однак, що стосується доводів позивача стосовно того, що порука припинилась і в звязку із тим, що позивачем не надавалась письмова згода на укладення Відповідачами низки договорів про внесення змін до Основних договорів, якими встановлювалась сплата позичальниками за Основними договорами додаткових комісій - комісій за управління кредитними лініями, не передбачених Основними договорами, то ці доводи колегією суддів не приймаються, оскільки установлення без згоди поручителів додатковими угодами до кредитних договорів умов щодо сплати додаткових платежів - комісій за пролонгацію кредитних договорів та внесення змін до них, не є підставою для припинення поруки в порядку частини першої статті 559 ЦК України, з огляду на те, що комісійна винагорода не вважається борговою сумою, оскільки була сплачена позичальником уже під час підписання відповідних додаткових угод, а тому не призводить до збільшення відповідальності поручителів. (правова позиція висловлена в постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі № 6-2662цс15).

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що розрахунки та фактичні дані, надані позивачем, свідчать про збільшення обсягу відповідальності позивача, як поручителя, що виразилося у збільшенні в абсолютному вираженні суми процентів до сплати за користування кредитом, встановленні та розширенні підстав застосування підвищеної процентної ставки в порівнянні з початковими умовами Кредитних договорів, що є підставою для визнання договору поруки та солідарних зобов'язань припиненими.

ПАТ «Сбербанк» будь-яких доказів на спростування наданих позивачем доводів та розрахунків не надав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов необхідно задовольнити.

Враховуючи вимоги ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який підлягав сплаті при подачі позовної заяви в сумі 3 858 грн. 40 коп., та при подачі апеляційної скарги в сумі 4 244 грн. 24 коп., а всього 8 102,64 грн., тобто по 2 050 грн. 60 коп. з кожного.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12 червня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд», Приватного акціонерного товариства «Термолайф» про визнання договору поруки та солідарних зобов'язань припиненими, - задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки від 04 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії».

Визнати припиненими солідарні зобов'язання ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та приватним акціонерним товариством «Харківський коксовий завод», що випливали з договору поруки від 04 вересня 2012 року.

Визнати припиненими солідарні зобов'язання ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 27-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та приватним акціонерним товариством «Харківський коксовий завод», що випливали з договору поруки від 04 вересня 2012 року.

Визнати припиненими солідарні зобов'язання ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 28-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд», що випливали з договору поруки від 04 вересня 2012 року.

Визнати припиненими солідарні зобов'язання ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 29-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд», що випливали з договору поруки від 04 вересня 2012 року.

Визнати припиненими солідарні зобов'язання ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та Приватного акціонерного товариства «Термолайф», що випливали з договору поруки від 04 вересня 2012 року.

Визнати припиненими солідарні зобов'язання ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № 31-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та Приватного акціонерного товариства «Термолайф», що випливали з договору поруки від 04 вересня 2012 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд», Приватного акціонерного товариства «Термолайф» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8 102 грн. 64 коп. (вісім тисяч сто дві гривні) по 2 050 грн. 60 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді