Дата документу 01.03.2017
Справа № 334/1300/17
Провадження № 2/334/1740/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Добрєв М.В., ознайомившись із заявою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

01 березня 2017 р. до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшов цивільній позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, разом з заявою про забезпечення позову.

У заяві позивач зазначає, що відповідно до поданої до суду позовної заяви вимоги позивача полягають у стягненні з відповідача суми заборгованості 82785,51 гривень, а також сплаченого судового збору у розмірі 1 600 грн.

Відповідач забов»язання за кредитним договором не виконав, тому необхідно вжити заходів щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Позивачу відомо, що у відповідача знаходиться у приватній власності нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: м.Запоріжжя, вул. Підгірна, б.12.

Позивач у поданій до суду заяві, просить накласти арешт на житловий будинок за адресою: м.Запоріжжя, вул. Підгірна, б.12.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, та вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної чи фізичної особи.

В обґрунтування заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилається на необхідність щодо забезпечення позову, у звязку з тим, що відповідач свої забов»язання за кредитним договором не виконав.

Виходячи з заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми заборгованості 82785,51 гривень, а також сплаченого судового збору у розмірі 1 600 грн., вид забезпечення позову, про який заявлено позивачем, є очевидно не співмірними із заявленими позивачем вимогами. З урахуванням викладеного заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, суддя приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Таким чином, позивач має право звернутися до суду із заявою про забезпечення позову в межах позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволені заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.