АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6350/17 Головуючий 1 інст. - Скляренко С.О.
Справа № 642/1998/17-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» листопада 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Десята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною та у подальшому уточненою заявою, в обґрунтування якої посилалася на те, що з 1995 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_2

07 вересня 2002 року між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, який 29 квітня 2003 року розірвано.

Зазначила, що після розірвання шлюбу вони продовжували сумісно проживати в АДРЕСА_1, яка належить їй, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, сплачували за комунальні послуги.

ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі, що належала йому на праві власності за адресою: АДРЕСА_1, але в ній вони не проживали, оскільки квартира потребувала капітального ремонту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер та вона його поховала.

Вказала, що після його смерті залишилася спадщина, а саме квартира АДРЕСА_2 та спадкоємців, крім неї, не має.

Зазначила, що 17 березня 2017 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, однак 23 березня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину.

Просила встановити факт, що вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_2, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 29 квітня 2003 року по 17 грудня 2016 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким її заяву задовольнити.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала вимоги заяви. При цьому зазначила, що судом першої інстанції не надано належної оцінки акту мешканців будинку № 39 по вулиці Новий Побут в м. Харкові, який підтверджує їхнє спільне проживання однією сім'єю; що факт, що вони вели спільне господарство підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг за квартиру, яка належала на праві власності померлому; що судом першої інстанції не надано належної оцінки фотокарткам їхньої сім'ї; що судом першої інстанції була надана неправильна оцінка поясненням свідків.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, спору про право не вбачається.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою провстановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою отримання спадщини.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник підтвердили, що дійсно ОСОБА_1 бажала встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для отримання спадщини, оскільки, на її думку, інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має.

Оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право і цей спір виявлено під час розгляду справи, заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за заявою заявника.

Оскільки порушено норми процесуального права, судова колегія вважає за необхідне рішення суду - скасувати з залишенням заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.4 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ст. 313, п.3 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2017 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії