АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/2731/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/631/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року

у справі за позовом Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись у січні 2016 року до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовував свої вимоги тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_4 01.06.2002 рокубуло укладено договір про надання комунальних та інших послуг. З другим відповідачем такого договору не укладалось, проте до 2009 року оплата житлово-комунальних послуг здійснювалась вчасно та в повному обсязі. З 2011 року ОСОБА_4 всупереч договору припинив оплату комунальних послуг, а ОСОБА_6 з січня 2009 року не сплачує такі послуги. А відтак, заборгованість перед ними відповідача ОСОБА_4 по нежитловому приміщенню НОМЕР_1 за період з січня 2011 року по листопад 2015 року та по нежитловому приміщенню НОМЕР_2 за період з січня 2009 року по листопад 2015 року, а з відповідача ОСОБА_5 з січня 2009 року по лютий 2013 року та з березня 2013 року по листопад 2015 року як за Ѕ частину нежитлового приміщення НОМЕР_2 підлягають до задоволення.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року позов було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» суму у розмірі 342 021,04 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» суму у розмірі 256 504,86 гривень.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 9 червня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового рішення за яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Мотивуючи тим, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнала, заперечувала проти її задоволення.

Відповідач ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду справи у судове засідання не з'явилася, поважність причин своєї неявки суду не повідомила. Судова колегія, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так судом при розгляді справи було встановлено, що ОСОБА_4 володіє нежитловим приміщенням НОМЕР_1 та Ѕ частиною нежитлового приміщення АДРЕСА_1 в свою чергу ОСОБА_5 належать 1/2 частина нежитлового приміщення АДРЕСА_2.

01.06. 2001 року між ОСББ «Комфорт» та ОСОБА_4 було укладеного договір про надання комунальних та інших послуг передбачених цим договором з додатком до цього договору який включав у себе перелік послуг та витрат. З відповідачем ОСОБА_5 такий договір не укладався.

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виходив з того, що під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивач не виконує свої зобов'язання по наданню відповідних послуг власникам житлових та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 У той час як боржники належним чином не виконують свої зобов'язання по сплаті коштів за надані послуги починаючи з 2009 року. Що надає право позивачу стягнути з боржників які прострочили виконання грошового зобов'язання суму боргу з урахуванням також відсотків за прострочення виконання та встановленого індексу інфляції.

Враховуючи, що подана апеляційна скарга не містить у собі доводів щодо правильності висновків суду в частині стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_5 рішення суду в цій частині апеляційним судом виходячи з положень ст. 303 ЦПК України не переглядалося.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач ОСОБА_4 вказував на безпідставність висновків суду в частині зобов'язання його сплачувати і виконувати рішення ТСББ «Комфорт» у частині не пропорційного нарахування та сплати внесків. Оскільки, він не є членом ТСББ «Комфорт», рішення якого він мав би виконувати, і всі розмірі, платежі мали бути затверджені підписами сторін у додаткової угоді до договору № 27 оф. Договором № 27 оф, додатком, затвердженим підписами сторін Договору № 27оф від 01.06.2002 року встановлено вичерпний перелік послуг та витрат; їх тверда ціна; розрахунок розміру оплати за 1 кв.м.; тарифи оплати по лічильникам за 1 м.куб. Змінення розмірів платежів шляхом внесення відповідних змін до цього договору не було. Хоча згідно зі п.2 ст. 632, 654 ЦК зміна ціни вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється.

Відповідач не погоджується із нарахованою заборгованістю оскільки зроблений ним розрахунок вказує на переплату грошових коштів. Позивачем не надано до матеріалів справи актів та доказів щодо виконання своїх зобов'язань по сплаті за договорами з постачальниками та виконавцями житлово-комунальних послуг на підтвердження своїх розрахунків і своїх вимог.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.06.2001 року між ОСББ «Комфорт» та ОСОБА_4 було укладеного договір № 27 оф про надання комунальних та інших послуг передбачених цим договором з додатком до цього договору який включав у себе перелік послуг та витрат.

За п.3 даного договору споживач ( споживач зобов'язаний) своєчасно здійснювати оплату комунальних послуг, вносити платежі на розрахунковий рахунок об'єднання у розмірі, встановленому загальними зборами, з урахуванням реальних витрат. Обов'язки по здійсненню всіх платежів виникають у споживача з моменту придбання ним права власності на квартиру, жиле або нежиле приміщення.

Статтею 10 Закону України « Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено порядок сплати, переліку та розмір внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту об'єднання, є обов'язковим для всіх співвласників і може бути оскаржено в судовому порядку.

Позивачем в ході розгляду справи вказувалось на те, що фінансово - господарська діяльність ОСББ неодноразово була перевірена профільними установами, за результатами проведених перевірок зловживань та порушень виявлено не було, а виявлені недоліки були усунені згідно наданих рекомендацій.

Відповідачем доказів на спростування зазначених доводів позивача до суду надано не було. Як і доказів свого звернення до суду з приводу скасування неправомірних рішень позивача в частині визначення вартості послуг, які надавалися позивачу як власнику нежитлових приміщень та відображені в рішеннях загальних зборів товариства що приймалися відповідно для визначення вартості 1 кв.м. орендної площі, користування ліфтами, ремонтні та інші роботи та послуги ( рішення долучені позивачем до матеріалів справи).

Тобто на час ухвалення судового рішення, прийняті загальними зборами Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» тарифи щодо надаваємих послуг буди діючими.

Також скаржником вказувалось на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що договір № 27оф якій було укладено 01.06.2002 між ТСББ «Комфорт» та ним було розірвано з його ініціативи в односторонньому порядку 07.05.2012, що на думку ОСОБА_4 позбавляє його обов'язку сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку і прибудинкової території.

Дане твердження є хибним та суперечить нормам чинного законодавства з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно пункту 2 акту прийому-передачі вбудовано-прибудованих приміщень інвестору від 30 травня 2002 року, яким було передано ОСОБА_4 нежитлове приміщення НОМЕР_1, приміщення побудовані згідно з існуючими будівельними нормами і укомплектовані необхідним технічним обладнанням.

Актом про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта № 276 від 10 січня 2002 року, вбудовано-прибудовані приміщення нежитлового призначення друга черга) по АДРЕСА_1 були прийняті в експлуатацію.

Так відповідно до пункту 1.9 Державних будівельних норм А.3.1-3-94 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, багатосекційні житлові будинки можуть прийматися в експлуатацію окремими секціями, якщо це передбачене проектом, за умови повного закінчення монтажу конструкцій та відключення опалення в секцію, що примикає, а також завершення благоустрою території, прилеглої до секції, яка здається в експлуатацію.

Якщо багатосекційний житловий будинок має вбудовані (вбудовано- прибудовані, прибудувані) приміщення, посекційне прийняття слід здійснювати після закінчення будівельно-монтажних робіт і забезпечення опалення в цих приміщеннях даної секції. Прийняття в експлуатацію вказаних приміщень у цьому випадку здійснюється одночасно з прийняттям останньої секції за окремим актом.

Згідно додатку до договору № 27оф від 01.06.2002, укладеному між ТСББ «Комфорт» та ОСОБА_7, було затверджено перелік послуг та витрат, в тому числі витрат на опалення та гаряче водопостачання.

Відтак, твердження ОСОБА_4 що опалення належного йому нежитлового приміщення він здійснює за рахунок електрообладнання встановленого у нього в квартирі, суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки питання відключення житлових будинків від центральних тепломереж регулюється Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, яким не передбачено самовільне (одноособове) відключення окремої квартири або нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Окрім того, на підтвердження того, що нежитлові приміщення НОМЕР_1 та НОМЕР_2 приєднані до мережі гарячого водопостачання позивачем були надані журнали реєстрації показників лічильників води в офісах та квартирах багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 в яких зафіксовані показники лічильника гарячої води надані безпосередньо також на нежитлові приміщення які належать ОСОБА_4

ПАТ «Києвенерго» також не підтвердило факту відсутності підведення теплових комунікацій до спірних нежитлових приміщень з моменту введення будинку в експлуатацію.

Виходячи з положень ст. 10 ЦПК України, у ході розгляду справи апеляційним судом пропонувалось сторонам здійснити звірку даних по сплаті коштів відповідачем за надані йому послуги , так як ОСОБА_4 вказував про наявність переплати коштів, яка фактично існує на час розгляду справи в суді. Однак, звірка сторонами проведена не була.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо безпідставності підстав стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за надані житлово - комунальні послуги правильності висновків суду не спростовують з зазначених вище підстав.

Крім того, у відповідності до положень ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

У той час, як відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, надавши правову оцінку доказам, вірно визначивши, що в даному випадку стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відбувається на підставі ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 2 ст. 625 ЦК України, не перевірив розрахунок наданий позивачем в частині визначення розміру стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат. Колегія суддів вважає, що позивачем була допущена арифметична помилка при нарахування зазначених вище сум. У зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

А відтак, з урахуванням наданого розрахунку на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (площею 99,29 м.кв.), колегія суддів вважає, ОСОБА_4 допустив заборгованість, яка складається: за 2011 рік - 3 % річних 443,28 гривень, інфляційні витрати 673,82 гривень; за 2012 рік - 3 % річних 867,97 гривень, інфляційні витрати - 58,59 гривень; за 2013 рік - 3% річних 895,07 гривень, інфляційні витрати 148,04 гривень; за 2014 рік - 3 % річних 885,84 гривень, інфляційні витрати 7343,52 гривень; за 2015 рік - 3 % річних 878,07 гривень, інфляційні витрати 13535,29 гривень.

А також, заборгованість за по нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 становить : 3% річних у розмірі 2 689,19 гривень, інфляційне збільшення з урахуванням індексу інфляції у розмірі 26 313,72 гривень.

Яка і підлягає до стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача.

З урахуванням вищевказаного колегія суддів вважає, що заочне рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру стягнення заборгованості з ОСОБА_4 за правилами ст. 309 ЦПК України.

У іншій частині рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року змінити в частині визначення розміру стягнення заборгованості з ОСОБА_4 та викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції, а саме:

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, нежитлове приміщення НОМЕР_1) на користь Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» (, місцезнаходження АДРЕСА_3) суму заборгованості за житлово-комунальні послуги по нежитловому приміщенню АДРЕСА_1 у розмірі 135 057,83 гривень, 3% річних у розмірі 3 970,23 гривень, інфляційне збільшення з урахуванням індексу інфляції у розмірі 21 642,08 гривень.

Суму заборгованості за житлово-комунальні послуги по нежитловому приміщенню АДРЕСА_2 у розмірі 33 557,41 гривень, 3% річних у розмірі 2 689,19 гривень, інфляційне збільшення з урахуванням індексу інфляції у розмірі 26 313,72 гривень.

А всього, 223 230,46 гривень (двісті двадцять три тисячі двісті тридцять гривень сорок шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, нежитлове приміщення НОМЕР_1) на користь Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» (, місцезнаходження АДРЕСА_3) судовий збір у розмірі 3348,45 гривень (три тисячі триста сорок вісім гривень сорок п'ять копійок)

У іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: