Дата документу 28.08.2017
ЄУ № 420/993/17
Провадження №2-к/420/3/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков клопотання ОСОБА_1, інспекції Міністерства по налогам та зборам Республіки Білорусь по Березовському району, Березовського районного виконавчого комітету про визнання та дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь від 24 лютого 2017 року про стягнення аліментів, держмита та судового збору з ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

До Новопсковського районного суду Луганської області з Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшли клопотання ОСОБА_1, інспекції Міністерства по налогам та зборам Республіки Білорусь по Березовському району, Березовського районного виконавчого комітету про визнання та дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь від 24 лютого 2017 року про стягнення аліментів, держмита та судового збору з ОСОБА_2.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через офіційний сайт «Судова влада України», причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 395 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та надання дозволу для примусового виконання на території України рішення суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь від 24 лютого 2017 року.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що рішенням суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь від 24 лютого 2017 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, вул. Набережна, 68, стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 33 відсотків всіх видів заробітку і (чи) іншого доходу, починаючи з 18 липня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в розмірі 123 рублів 55 копійок Національного банку Республіки Білорусь та судовий збір в дохід республіканського бюджету в сумі 15 рублів 24 копійки Національного банку Республіки Білорусь (а.с. 9-10).

Рішення суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь від 24 лютого 2017 рокунабрало законної сили 07.03.2017, на території Республіки Білорусь не виконувалось, що підтверджується довідкою суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь (а.с.6).

Україна та Республіка Білорусь є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, яка 10 листопада 1994 року ратифікована Верховною Радою України та набула законної сили для України 14 квітня 1995 року.

Згідно статті 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань.

Відповідно до статті 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Водночас, порядок розгляду клопотання передбачений нормами ЦПК України.

Відповідно до ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

За вимогами ст. 393 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Дослідивши матеріали клопотання, суд встановив, що клопотання про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993, ст.ст. 393, 394 ЦПК України.

Рішення суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь від 24 лютого 2017 рокунабрало законної сили; відповідач ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно, про причини неявки суду не повідомив (а.с. 6, 9-10); стягувачем не пропущено строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; відсутнє рішення суду України, що набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах та відсутня справа у провадженні суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, спір за законом України підлягає судовому розгляду, виконання рішення не загрожує інтересам України, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання про визнання та примусове виконання на території України рішення суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь від 24 лютого 2017 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, державного мита та судового зборупідлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Керуючись Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, ст.ст. 10, 11, 390-395, 397, 398 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1, інспекції Міністерства по налогам та зборам Республіки Білорусь по Березовському району, Березовського районного виконавчого комітету про визнання та дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь від 24 лютого 2017 року про стягнення аліментів, держмита та судового збору з ОСОБА_2- задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Березовського району Бреської області Республіки Білорусь від 24 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відповідно до якого з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, вул. Набережна, 68, стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 33 відсотків всіх видів заробітку і (чи) іншого доходу, починаючи з 18 липня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в розмірі 123 рублів 55 копійок Національного банку Республіки Білорусь, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 28.08.2017 року становить 1633 (одна тисяча шістсот тринадцять три) гривні 71 (сімдесят одна) копійка, та судовий збір в дохід республіканського бюджету в сумі 15 рублів 24 копійки Національного банку Республіки Білорусь, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного Банку України станом на 28.08.2017 року становить 201 (двісті одна) гривня 52 (пятдесят дві) копійки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.С. Стеценко