Справа № 743/641/17 Провадження № 22-ц/795/1654/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Сташків В. Б. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представників: позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 і ОСОБА_7, відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_10 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_10 до Вишнівської сільської ради Ріпкинського району, ОСОБА_8 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами та на земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дане рішення і ухвалити рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

У травні 2017 року останній предявив позов до Вишнівської сільської ради й ОСОБА_8, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлої 12.01.2013 матері ОСОБА_11 на:

- житловий будинок № 44 по вул. Центральній у с. Вишневе Ріпкинського району з надвірними будівлями і спорудами,

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку розміром 0,2000 га,

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,1714 га, кадастровий № якої :04:005:0082,

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,7278 га, кадастровий № якої :04:003:0260. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що мати позивача ОСОБА_11 заповіла усе своє майно ОСОБА_8 Позивач ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_11 першої черги за законом, оскільки він є її непрацездатним сином. Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_11 заведена 10.07.2013, але свідоцтво про право на спадщину на її підставі не видавалося. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_11, звернулася ОСОБА_12, але в заповіті ОСОБА_11 вказала своїм спадкоємцем ОСОБА_8, яка до цього часу з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, а тому ОСОБА_8 вважається такою, що її не прийняла. Отже відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України єдиним спадкоємцем за законом є позивач ОСОБА_5 Нотаріусом відмовлено у видачі позивачеві свідоцтва про право на спірну спадщину у звязку з ненаданням ним правовстановлюючих документів про право власності ОСОБА_11 на спадкове майно.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Центральна, № 44, с. Вишневе, Ріпкинського району, та на 1/4 частину земельних ділянок: площею 3,1714 га, кадастровий № якої :04:005:0082, і 0,7278 га кадастровий № якої :04:003:0260; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Доводи скарги зводяться до наступного:

- суд вдався до неточностей у викладенні обставин, що мають неабияке значення для справи, і доказів, що їх підтверджують. Так:

1) в оскаржуваному рішенні зазначається про належність ОСОБА_11 права власності на землю та права постійного користування землею площею 3,1714 га, у той час як у власності останньої було 2 земельні ділянки, одна з яких має площу 3,1714 га, кадастровий № якої :04:005:0082, а інша 0,7278 га, кадастровий номер :04:003:0260,

2) з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_11, як спадкоємець за заповітом звернулася не ОСОБА_8 особа, якій ОСОБА_11 заповіла належне їй майно, а інша особа, прізвище якої написано російською мовою «Горбачова». Висновок про те, що ОСОБА_8 і ОСОБА_13 є однією й тією ж особою, судом І інстанції зроблено з порушенням норм ст.ст. 234, 235 і 256 ЦПК України. Отже суд вийшов за межі позовних вимог, не розяснив сторонам їх прав та обовязків, не сприяв здійсненню їх прав та не вживав заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Оскільки ОСОБА_8 не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_11, то позивач отримав право на весь обсяг цієї спадщини,

3) братом позивача є не ОСОБА_14, як то зазначив суд, а ОСОБА_5

- суд невірно визначив частки спадкоємців у спірній спадщині, фактично присудивши ОСОБА_13 1/4 обовязкової частки у ній, яка на момент відкриття спадщини належала ОСОБА_5, що є незаконним,

- суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог до Вишнівської сільської ради, оскільки вона має безпосереднє відношення до спірних правовідносин.

У судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу, а представник відповідача просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що позивач має право на обовязкову частку у спірній спадщині у розмірі 1/4 її частини, так як його брат ОСОБА_5 був живим на момент відкриття даної спадщини і мав таке ж право на обовязкову частку у ній, як і позивач, а іншим спадкоємцем (за заповітом) 3/4 частин цієї ж спадщини є ОСОБА_8, що позивач позбавлений можливості іншим, ніж судовий, шляхом довести своє право власності на спірну спадщину, оскільки право власності ОСОБА_11 на житловий будинок (за її життя) підтверджується лише записом в погосподарській книзі, а оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки, про які йдеться, перебували у володінні ОСОБА_8 З цими висновками погоджується апеляційний суд.

Так, по справі встановлено наступне.

Згідно з довідкою Вишнівської сільської ради Ріпкинського району № 124 від 09.02.2017, за життя ОСОБА_11 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та мала в користуванні земельну ділянку площею 0,2000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та будинок, розташований за цією ж адресою (арк. 28). У листі відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області № 29-28-99.4-705/72-16 від 24.11.2016 зазначається, що за ОСОБА_11 обліковуються земельні ділянки площею 0,7278 га та 3,17 га, що також підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 305179 від 12.10.2011 та серії ЯГ № 821920 від 08.04.2008 (арк. 36-44). Інших документів про право власності ОСОБА_11 на вищевказане майно у позивача нема; сторони у суді І інстанції визнали, що оригінали зазначених вище державних актів на право власності на землю знаходяться у ОСОБА_8

12.01.2013 померла ОСОБА_11, яка є матірю позивача ОСОБА_10, й ОСОБА_5 та яка є бабою ОСОБА_8 дочки ОСОБА_5. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження ОСОБА_10, ОСОБА_5 і ОСОБА_8 й копією свідоцтва про шлюб останньої, після укладення якого вона змінила прізвище, про що йтиметься нижче, а також копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_11 і ОСОБА_5 (арк. 12, 89, 90, 91, 17, 88).

06.09.2011 ОСОБА_11 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла своїй онуці ОСОБА_8 Даний заповіт у цей же день посвідчено секретарем Вишнівської сільської ради Ріпкинського району та зареєстрований в реєстрі за № 145 (його копія на арк. 18).

10.07.2013 до Ріпкинської районної державної нотаріальної контори від ОСОБА_8 надійшла нотаріально посвідчена заява про прийняття спірної спадщини, а 13.12.2015 до Першої чернігівської державної нотаріальної контори надійшла нотаріально посвідчена заява ОСОБА_10 прийняття цієї спадщини. Проте ОСОБА_10 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спірну спадщину на тій підставі, що ним пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.07.2016 ОСОБА_5 визначено додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, про яку йдеться. 03.11.2016 ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спірної спадщини, проте йому знову було відмовлено у видачі свідоцтва про право на дану спадщину у звязку з ненаданням нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спірну спадщину. Ці обставини, а також те, що свідоцтво про право на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_11, нікому не видано, підтверджуються копією спадкової справи № 213/2013, заведеної до майна померлої ОСОБА_11 (арк. 57-68).

На день смерті ОСОБА_11 позивач ОСОБА_5 мав ІІ групу інвалідності, що підтверджується копією довідок Луганської обласної МСЕК відповідного змісту (арк. 16).

24.04.2015 помер брат ОСОБА_5 ОСОБА_10 ОСОБА_15 у віці 64 роки, який є батьком ОСОБА_16 Остання уклала шлюб з громадянином ОСОБА_17 Білорусь та змінила прізвище «Теребило» на прізвище, яке на російській мові пишеться «Горбачева». Ці обставини підтверджено копіями відповідних свідоцтв (арк. 88 - 95). Згідно з офіційним перекладом паспорта ОСОБА_12 з білоруської та російської мови на українську, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_18, на українську мову прізвище відповідача «Горбачова» перекладено як «Горбочова» (арк. 96-99).

Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Брат позивача ОСОБА_5, спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_11, на момент відкриття спірної спадщини був живий та мав таке ж право на обовязкову частку у спадщині, як і позивач. Тому обовязкова частка ОСОБА_19 у спірній спадщині становить 1/4 її частина, тобто 1/2 частина від 1/2 частки у цій спадщині. Отже судом І інстанції вірно визначено розмір частки ОСОБА_10 у спадщині, що відкрилася після смерті ОСОБА_11

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги судом відкидаються. Зокрема:

- посилання у ній на те, що ОСОБА_13 і ОСОБА_8 не одна і та ж особа, спростовуються дослідженими по справі та описаними вище доказами, які є належними й допустимими. Крім того, за змістом пояснень учасників судового розгляду, жоден з них не заперечував, що вказана ОСОБА_11 у заповіті особа та особа, яка подала заяву про прийняття спірної спадщини як спадкоємець за заповітом, є однією й тією ж особою,

- оскільки ОСОБА_11 має спадкоємців, які на дату порушення цієї справи у суді прийняли спадщину, що відкрилася після її смерті, то Вишнівська сільська рада Ріпкинського району є неналежним відповідачем по справі, у звязку з чим суд І інстанції законно відмовив у задоволенні позову до неї.

Законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення перевірено у межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 відхилити, а рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: