АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/3045/17 Головуючий в І інстанції: Дорошинська В.Е.
Номер провадження: 22-ц/791/1879/17 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Приходько Л.А.,

ОСОБА_1

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: усунути перешкоди його спілкуванню з дочкою ОСОБА_4, 21.09.2014р.н. та її вихованню з боку відповідачки ОСОБА_3, зобовязавши останню не чинити таких перешкод; визначити способом його участі у вихованні дитини шляхом встановлення побачень дитини з ним щосереди з 08 до 19 години, щосуботи з 08 до 19 години, влітку спільного відпочинку з дитиною кожний перший тиждень червня, липня і серпня, відвідування дочкою сімейних свят: 12 серпня його дня народження, 10 червня дня народження її дідуся, 25 лютого дня народження її бабусі.

Ухвалою суду від 21 вересня 2017 року було відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначену ухвалу і постановити ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема вказав, що суд не врахував те, що судом було грубо порушено його права як батька дитини, не було досліджено та не надано оцінку доказам, долученим на обґрунтування позову, а саме про неодноразові його звернення до правоохоронних органів з заявами про усунення перешкод у побаченні та спілкуванні з дитиною з боку матері, невиконання рішення суду про встановлення способу участі у вихованні дитини, рішення органу опіки та піклування тощо. Також зазначив, що поза увагою суду залишились рішення Європейського Суду з прав людини щодо унеможливлення та недопущення будь-яких розривів звязків між батьками і дітьми, за виключенням критичних випадків. Також вказав, що судом залишено поза увагою Психологічний висновок від 27.02.2017 року психолога ОСОБА_5 про рекомендації для поліпшення клімату в родині шляхом консультування та спільної корекції у психолога. При цьому відповідачка, на відміну від нього, відмовилася від спільної консультації у психолога. Негативні прояви в дитини (імпульсивність, реакція на звуки тощо) стали наслідком відсутності спілкування дитини з батьком.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на такій підставі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.152 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до ч.ч.2 і 3 ст.152 зазначеного Кодексу у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову: єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку з застосуванням цих заходів (п.4.); у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті (п.5).

.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2-3).

У своєму письмовому клопотанні від 20.09.2017 року він просив забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 чинити дії щодо перешкоджання йому у спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4, 21.09.2014р.н. (а.с.33-39).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що суд має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, що вид забезпечення позову, обраний позивачем, відповідає позовним вимогам, викладеним в позовній заяві, які можливо вирішити лише при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки у своїй заяві про забезпечення позову позивач не навів доказів і мотивів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а задоволення клопотання дійсно по суті є фактичним вирішенням спору.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та не містять підстав для скасування ухвали. Зокрема, посилання заявника на наявність доказів його неодноразових звернень до відповідних органів з приводу усунення перешкод у побаченні та спілкуванні з дитиною з боку відповідачки, невиконання рішення суду про встановлення способу участі у вихованні дитини, рішення органу опіки та піклування, а також на Психологічний висновок від 27.02.2017 року психолога ОСОБА_5 та наявність негативних проявів у дитини через відсутність її спілкування з батьком не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані обставини, при їх доведеності, можуть лише бути підставою для задоволення позову. Посилання на рішення Європейського Суду з прав людини щодо унеможливлення та недопущення будь-яких розривів звязків між батьками і дітьми також слід залишити поза увагою, оскільки зазначені обставини, які самі по собі є безспірними, не можуть слугувати підставою для вжиття заходу забезпечення позову, який є тотожним позовним вимогам.

Колегія суддів враховує, що заявником при поданні заяви про забезпечення позову не враховано положення ст.ст.151-152 ЦПК України, не враховано, що предметом доказування у цій справі є саме наявність чи відсутність перешкод з боку відповідачки ОСОБА_3 спілкуванню позивача зі своєю дочкою ОСОБА_4, 21.09.2014р.н. та її вихованню. Натомість, задоволенням заяви про забезпечення позову в такому виді, обраному позивачем, фактично ухвалюється рішення суду без розгляду справи по суті, що є неприпустимим.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі його порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, колегія суддів вважає за необхідне залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_6

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_7

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1