З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
21 серпня 2017 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Cмоляра О.А.
при секретарі Зарубі Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені неповнолітніх дітей про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення,-
05.08.2016 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені неповнолітніх дітей про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 липня 2016 року за ним було визнано право власності на домоволодіння № 37 по вулиці Чмиренка в селі Білозір'я Черкаського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 04 липня 2013 року. Право власності на зазначене домоволодіння за ним було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Проте, користуватись даним майном не може, оскільки в даному домоволодінні проживає відповідач, яка добровільно виселитись відмовляється.
Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні домоволодінням № 37 по вулиці Чмиренка в селі Білозір'я Черкаського району Черкаської області, шляхом виселення відповідача та її дітей з даного домоволодіння.
Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про дату, час і місце судового розгляду належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 липня 2016 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на домоволодіння № 37 по вулиці Чмиренка в селі Білозір'я Черкаського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 04 липня 2013 року.
Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.08.2016 року домоволодіння № 37 по вулиці Чмиренка в селі Білозір'я Черкаського району Черкаської області належить ОСОБА_1 на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 липня 2016 року.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.
За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16,386,391 ЦК України.
Статтею 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статей 379 - 382 ЦК України об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба, квартира.
Права власника житла - квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
За змістом ст. 156 ЖК України право користування жилим будинком (квартирою) належить членам сім'ї власника житлового будинку (квартири).
Відповідач не є членом сім'ї позивача, між сторонами договір найму не укладався, а ОСОБА_2 разом із неповнолітніми дітьми була вселена у спірну квартиру за згодою ОСОБА_3, який як власник на той час цього майна надав право відповідачу користуватись ним, тому з моменту переходу права власності до позивача, відповідач втратила своє право користування даним житлом.
У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння».
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Таким чином, підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування своєю власністю.
Отже, враховуючи ту обставини що відповідач проживає в спірному домоволодінні та порушує права позивача як власника, який позбавлений можливості володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд суд, приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути перешкоди позивачу у користуванні належному йому на праві власності домоволодіння шляхом виселення відповідача із домоволодіння № 37 по вулиці Чмиренка в селі Білозір'я Черкаського району Черкаської області.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного та керуючись 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені неповнолітніх дітей про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у та розпорядженні домоволодінням № 37 по вулиці Чмиренка в селі Білозір'я Черкаського району Черкаської області, шляхом виселення ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей з даного домоволодіння.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заява має бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_4