Справа № 159/2774/17
Провадження № 2/159/961/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 24.11.2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 509. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як зазначає позивач, від початку 2016 року сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Крім цього позивач зазначає, що через постійне вживання відповідачем алкогольних напоїв у сімї створювалась напружена обстановка та в результаті позивач вимушена була переїхати на проживання до своїх батьків. ОСОБА_1 стверджує, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, хоча зобовязаний утримувати свою дитину та дружину. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звертатися до суду. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, а саме - в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною сином ОСОБА_3 трирічного віку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги в частині розміру аліментів зменшує та просить стягнути з відповідача: аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно; аліменти на її утримання - в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. В решті позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Зменшені позовні вимоги про стягнення аліментів визнає повністю.

Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 24.11.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 509, що стверджується копією відповідного свідоцтва.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька).

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, а згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що фактично визнав відповідач, подавши заяву про визнання позову.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не працює, але має мінливий, непостійний дохід. Ця обставина визнається сторонами, а тому доказуванню не підлягає в силу вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України.

Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі.

Відповідач має вік 27 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування у нього зобовязань по утриманню інших осіб, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, та аліменти на утримання дружини в розмірі 1000,00 грн., щомісячно.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 31.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття та стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 31.07.2017 рокуі до досягнення дитиною сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 30.06.2018 року.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 75, 76, ч. 2 ст. 77, ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80, ч. 2, ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 31.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментина її утримання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 31.07.2017 рокуі до досягнення дитиною сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 30.06.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 ( шістсот сорок ) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_5