У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів БИСАГИ Т.Ю., КУШТАНА Б.П.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

за участю представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Шкорки І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат Шкорка Ігор Михайлович, на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 4 жовтня 2016 року про повернення заяви у справі за його позовом до Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат Шкорка І.М., оскаржив ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 04.10.2016 про повернення заяви у справі за вищеназваним позовом на підставі ст. 115 ЦПК України у зв'язку з її підсудністю Іршавському районному суду. На думку апелянта, ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, оскільки позов був пред'явлений до двох відповідачів, з яких ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області знаходиться в м. Іршаві, а ГУ ДКС України у Закарпатській області знаходиться в м. Ужгороді. Відтак, положення ст. 109 ч. 2, ст. 110 ч. 14, ст. 113 ч. 1 ЦПК України надають позивачу право вибору між кількома судами, яким підсудна справа, позивач бажав розгляду справи саме в Ужгородському міськрайонному суді, про що зазначив у заяві. Просить ухвалу скасувати та направити справу до Ужгородського міськрайонного суду для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, представника ОСОБА_1 адвоката Шкорки І.М., який апеляцію підтримав, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви для подання її до належного суду, суддя суду першої інстанції виходив із непідсудності справи Ужгородському міськрайонному суду. Однак, суддя припустився помилки при вирішенні процесуального питання і погодитись із таким судовим рішенням не можна.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1, вважаючи свої права порушеними, пред'явив до Держави Україна вимогу про відшкодування моральної шкоди, конкретними відповідачами за якою визначив ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області та ГУ ДКС України у Закарпатській області і просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь кошти в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Місцезнаходженням ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області є м. Іршава, вул. Шевченка, 37, а місцезнаходженням ГУ ДКС України у Закарпатській області є м. Ужгород, вул. П. Мирного, 2 «а».

Право визначати відповідача (відповідачів) належить позивачу. Окрім установленого частиною 2 статті 109 ЦПК України загального правила про підсудність цивільних справ за місцезнаходженням відповідача - юридичної особи, положення частини 14 статті 110 ЦПК України передбачають виняток, за яким позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу. Із цим винятком узгоджуються й положення частини 1 статті 113 ЦПК України.

З огляду на викладене, вірна як така вказівка судді про можливість подання позову до відповідного суду за місцезнаходженням відповідача ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області не виключає права позивача подати позов до Ужгородського міськрайонного суду, юрисдикція якого поширюється на місцезнаходження іншого відповідача - ГУ ДКС України у Закарпатській області. Це процесуальне право позивача не може бути необґрунтовано обмежене, у цьому зв'язку міркування про те, внаслідок дій якого саме з відповідачів ймовірно виник спір, який із них у відповідній мірі може бути причетним до справи, якому з них належить вчиняти відповідні дії тощо не мають значення для вирішення процесуального питання про підсудність справи. Оцінка цих обставин знаходиться за межами стадії відкриття провадження в справі.

Отже, суддя без достатніх підстав повернув позивачу відповідно до ст. 115, ст. 121 ч. 3 п. 4 ЦПК України заяву для подачі її до іншого суду.

Відтак, оскільки розгляд справи та вирішення процесуальних питань, що випливають із факту пред'явлення позову, належать до компетенції суду першої інстанції (ст.ст. 107, 118, 122 ЦПК України), а розгляд справи, у якій провадження не відкрито, не може мати місця, апеляцію на підставі ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України слід задовольнити частково, ухвалу скасувати, питання про відкриття провадження в справі передати на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись ст. 312 ч. 1 п. 3, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат Шкорка Ігор Михайлович, задовольнити частково, ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 4 жовтня 2016 року про повернення заяви скасувати, питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді