АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/6006/16-ц Головуючий суддя І інстанції Федорова О. В.
Провадження № 22-ц/790/3784/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про виселення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі його представника ОСОБА_5 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, в якій за домовленістю між нею та її рідним братом ОСОБА_1 мешкає останній та члени його сім'ї - відповідачі у справі. Згідно з існуючою між ними домовленістю відповідачі мешкатимуть у цій квартирі до тих пір, доки їй не знадобиться користуватися вказаною квартирою, а вона буде мешкати в квартирі АДРЕСА_2 за місцем реєстрації відповідачів. У вересні 2016 року вона повідомила відповідачів про намір користуватися своїм правом власника проживати у належній їй квартирі, проте на неодноразові звернення до відповідачів з вимогою звільнити належну їй квартиру, отримувала відмову. Такі обставини свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Просила усунути перешкоди в користуванні їй квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 та його представники ОСОБА_7 та ОСОБА_5 також не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_6 власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі його представника ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити.

Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами коло осіб, які нібито проживають у зазначеній вище квартирі. Позивач не зверталась до правоохоронних органів із заявами про перешкоди з боку відповідачів шляхом їх виселення із спірної квартири. Суд позбавив відповідачів права довести той факт, що вони взагалі не проживали в цій квартири.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачами порушено право власності ОСОБА_6 на належну їй квартиру, тому остання має право на усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення з неї відповідачів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки суд дійшов його з урахуванням з'ясованих обставин справи та належної правової оцінки наданим доказам, яка ґрунтується на вимогах закону.

Згідно зі ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.3 ЦПК України).

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України власник квартири має право користуватися помешканням для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1: 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01 липня 1999 року органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківський тракторний завод» р. № 1291, та 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 жовтня 2008 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою р. № 1-1396.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку у спірній квартирі зареєстрована одна особа - власник квартири ОСОБА_6 з 12 березня 1980 року.

На час розгляду справи за в спірній квартирі проживали: ОСОБА_1 -брат позивача; а також члені його родини - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, саме до яких були заявлені вимоги згідно з положеннями ст.391 ЦК України.

Власник спірної квартири ОСОБА_6, згідно ст. 391 ЦК України має право в будь-який час вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, пред'явивши позов безпосередньо до осіб, які порушують її право власності, тобто до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Як свідчать матеріали справи, 01 грудня 2016 року ОСОБА_6 було направлено на адресу фактичного проживання відповідачів: АДРЕСА_1 вимогу про повернення її ключів від квартири та не чинити перешкод у користуванні нею, і зазначити про дату і час, де вона зможе отримати ключі від вхідної двері до квартири.

Як убачається із зворотного поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, вказана вимога отримана дружиною ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - 19.12.2016року.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, відповідачі не звільнили належну їй на праві власності квартиру та не надали їй ключі від цієї квартири, у зв'язку з чим вона позбавлена законного права власника користуватися своїм житлом.

Відповідно до положень ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Посилання представника відповідача ОСОБА_5, що позивачкою не доведено факт проживання відповідачів в спірній квартирі спростовується заявами самих відповідачів станом на січень 2017 року, поданих до суду, де вони зазначають адресу свого проживання саме квартира №6(а.с.50-52), а відповідач ОСОБА_4 - станом по квітень 2017 року(а.с.99).

Таким чином, позивачем доведено, а відповідачами не спростовано факт їх проживання у квартирі АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачі не відносяться до членів сім'ї позивача в розумінні положень ч.1 ст.16 ЖК України, останній не має правового обов'язку забезпечувати житлом відповідачів.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни або скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1 п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі його представника ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: