Справа № 161/5232/17
Провадження № 2/169/154/17
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю: секретаря Ганюк З.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який згідно рішення Турійського районного суду Волинської області від 02 лютого 2017 року було розірвано. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу вони набули таке майно як автомобіль марки "Daewoo Nubira", 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на відповідача. Однак, розділити його за взаємною згодою ОСОБА_2 не бажає. У звязку з цим просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки "Daewoo Nubira", 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, та понесені нею по справі судові витрати.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача ОСОБА_4 підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю.

Однак, в подальшому, представник відповідача ОСОБА_3 в адресованих суду письмових запереченнях зазначив, що позовні вимоги позивача відповідач та він визнають частково, а саме, на суму 14 318 гривень 42 копійки з врахуванням того, що 05 серпня 2008 року відповідачем, згідно угоди № SAMDN6446 в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» було відкрито картковий кредитний рахунок, яким постійно, в якості спільних сімейних коштів, користувалося подружжя. Оскільки, до 30 вересня 2016 року позивач та відповідач проживали однією сімєю, що не заперечується позовними вимогами ОСОБА_4, то вважають, що 20 363 гривні 17 копійок залишку кредитного ліміту відносяться до майна, набутого подружжям за час шлюбу, і половина від спільно використаних коштів, а саме в сумі 10 181 гривня 58 копійок підлягають відрахуванню від суми половини вартості автомобіля "Daewoo Nubira", 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, в розмірі 24 500 гривень 00 копійок (24 500 гривень 00 копійок 10 181 гривня 58 копійок = 14 318 гривень 42 копійки).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог статтей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя передбачені статтею 60 СК України.

Так, відповідно до положень зазначеної статті майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини 1 статті 61 СК України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

У відповідності до частини 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно положень частин 1, 2 статті 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як вбачається із рішення Турійського районного суду Волинської області від 02 лютого 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 22 липня 2000 року до 14 лютого 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітня дитина, а саме дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.33).

За час перебування у шлюбі сторони спільно нажили майно, а саме: автомобіль марки "Daewoo Nubira", 2003 року випуску, номерний знак АС 8476.

За результатами аналітичного пошуку транспортних засобів згідно національної автоматизованої інформаційної системи «НАІС ДДАІ» МВС України щодо реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу автомобіль марки "Daewoo Nubira", червоного кольору, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак АС 8476, що був 17 травня 2013 року зареєстрований на ОСОБА_2, свідоцтво про реєстрацію САО 953700, перереєстрований на нового власника ОСОБА_7 по договору, укладеному в територіальному сервісному центрі 0741 11 травня 2017 року, свідоцтво про реєстрацію СХМ 355205 (а.с.80).

У п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" вартість спільного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, що спірний автомобіль марки "Daewoo Nubira", 2003 року випуску, номерний знак АС 8476, ним було продано і згідно повідомлення територіального сервісного центру 0741 РСЦ МВС у Волинській області № 31/3/1-2381 від 06 вересня 2017 року його вартість складала 49 000.00 гривень (а.с.117).

Згідно із частиною 2 статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Таким чином, з огляду на вказане, повно і всебічно з'ясувавши і дослідивши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши досліджені надані сторонами докази в їх сукупності, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_4 компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки "Daewoo Nubira", 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, в розмірі 24 500.00 гривень.

Подані протягом судового розгляду адресовані суду представником відповідача письмові заперечення, в яких останній зазначив, що позовні вимоги позивача він та відповідач ОСОБА_2 визнають частково, суд вважає безпідставними, оскільки вони не є предметом спору і, крім того, були подані не до початку розгляду справи по суті, як цього вимагає чинне законодавство.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_4 понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

На підставі викладеногота керуючись ст.ст. 60, 69-72 СК України, ст.ст. 328, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_4 на автомобіль марки "Daewoo Nubira", 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки "Daewoo Nubira", 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, в розмірі 24 500.00 (двадцять чотири тисячі пятсот гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 640.00 грн ( шістсот сорок гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Апеляційному суду Волинської області через Турійський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий