№2-о/263/750/2017
№263/8851/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко В.О.,

при секретарі Турчиній Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим 02 грудня 2016 року, однією сім'єю більше п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2010 року по день смерті останнього 02 грудня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 02 грудня 2017 року помер його вітчим ОСОБА_3, після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ? частки квартири АДРЕСА_1. Зазначив, що 10.02.2005 року мати заявника ОСОБА_4 вийшла заміж за ОСОБА_3. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 переїхала проживати за місцем мешкання чоловіка ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, де 12.04.2005 року також зареєструвалась. З 2010 року стан здоровя матері та вітчима ОСОБА_3 різко погіршився та вони потребували стороннього догляду. У звязку з цим, наприкінці 2010 року заявник переселився до матері та вітчима на постійне проживання та здійснення за ними догляду за місцем їх проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2. 19.12.2015 року ОСОБА_4 померла, а він залишився проживати з вітчимом ОСОБА_3 02.12.2016 року ОСОБА_3 помер. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді ? частки вказаної квартири. У звязку із чим заявник просить встановити факт постійного проживання разом з ОСОБА_3 однією сім'єю більше п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2010 року по день смерті останнього 02 грудня 2016 року та визнати спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3

Заявник та його представник надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, доводи, що викладені у заяві підтримали та просили задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 надав до суду письмову заяву, у якій доводи ОСОБА_1 підтвердив, просив заяву задовольнити, справу розглянути за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії VI-УР № 267066 (відновленого), виданого 10 жовтня 1966 року, ОСОБА_3 народився 20 травня 1937 року.

Згідно до свідоцтва про народження Серії ОП № 971537, виданого 21 квітня 1952 року, ОСОБА_5 народилась 09 квітня 1952 року.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії ІІІ-АМ № 272322 від 03.11.1982 року (повторне), ОСОБА_1 народився 19.07.1971 року, батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Згідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 13.06.1975 року Серія І-НО № 358800, 13.06.1975 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_5.

Відповідно до ОСОБА_8 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №0 від 05 травня 2016 року, 08 липня 1976 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_9, змінивши прізвище після реєстрації шлюбу на ОСОБА_9. 25 вересня 1980 року шлюб було розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_5.

Відповідно до ОСОБА_8 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №3 від 05 травня 2016 року, 11 лютого 1981 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_10, змінивши прізвище після реєстрації шлюбу на ОСОБА_10. 25 листопада 1984 року шлюб було розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_10.

Згідно до ОСОБА_8 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №5 від 05 травня 2016 року, 24 липня 1990 року ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_12, змінивши прізвище після реєстрації шлюбу на ОСОБА_12. Прізвище дружини після смерті ОСОБА_12 ОСОБА_12.

Відповідно до Свідоцтва про одруження Серія І-НО №257550, виданого 11 лютого 2005 року, 10.02.2005 року ОСОБА_12 уклала шлюб з ОСОБА_3, змінивши прізвище після реєстрації шлюбу на ОСОБА_3.

Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_13 І-НО № 921416 від 22 грудня 2015 року, ОСОБА_4 померла 19 грудня 2015 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_13 І-НО № 972646 від 05 грудня 2016 року, ОСОБА_3 помер 2 грудня 2016 року.

Згідно до пояснень мешканців будинку №80 по вулиці Миколаївській у місті Маріуполі ОСОБА_14 та ОСОБА_8, ОСОБА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_2 з 2010 року дійсно постійно проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_3. В кінці 2010 року ОСОБА_1 переселився до матері і вітчима на постійне проживання і здійснення за ними догляду за вказаною адресою. Також за цією адресою фактично переселився і його син ОСОБА_2 19.12.2015 року ОСОБА_4 померла. 02.12.2016 року ОСОБА_3 помер. ОСОБА_1 і його син ОСОБА_15 поховали його за свої кошти, залишилися проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Підтвердили, що з 2010 року по момент смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_4, вони проживали разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 саме однією сім'єю, спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, здійснювали за ними повний догляд.

Відповідно до акту ОСББ «Миколаївська-80» від 30.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_2, з 2010 року по теперішній час дійсно проживає без реєстрації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. За вказаною адресою ОСОБА_1 проживав зі своєю матір'ю ОСОБА_4, яка померла 19.12.2015 року, а також вітчимом ОСОБА_3, який помер 02.12.2016 року, здійснював за ними догляд. Також в даній квартирі проживав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який допомагав батькові здійснювати догляд за бабусею ОСОБА_4 і дідом ОСОБА_3

Згідно до довідки № 301 КСН «Мирний-1» від 14.05.2017 року з 2010 року по теперішній час ОСОБА_1 за місцем реєстрації за адресою: місто Маріуполь, вулиця Зеленогірська, 137, не проживає, оскільки мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно відповіді Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 27.07.2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого 02.12.2016 року, не заводилась.

Таким чином, судом достовірно встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим 02 грудня 2016 року, однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, а саме з 2010 року по день смерті останнього 02 грудня 2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3

Відповідно до розяснень, що містяться у п.21 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанова Пленуму) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно до п.2 Постанови Пленуму якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У звязку з викладеним заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що заявник постійно проживав однією сімєю з ОСОБА_16 до часу смерті останнього.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 174, 209, 234, 235, 256, 259 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Встановити факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, який помер 02 грудня 2016 року, з 2010 року по день смерті останнього.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, померлого 02 грудня 2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко