Справа № 487/5969/17
Провадження № 2/487/2804/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017 року суддя Заводського районного суду м.Миколаєва Гаврасієнко В.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представником позивача при зверненні до суду із зазначеною позовною заявою надана заява про забезпечення позову, а саме про накладення арешту на будинок, який розташований за адресою: м. Миколаїв, смт Велика Корениха, вул. Осипенко Поліни, 9-А, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливими виконання рішення суду.

Згідно розяснень, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя (суд) розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до ст.152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Із позовної заяви вбачається, що відповідач підписала заявку № б/н від 16.12.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В позовні заяві позивач просить стягнути з відповідача 7192,73 грн. заборгованості за кредитом та 99000,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, а ціна позову складає 106192,73 грн.

На думку суду, вимога ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача являється неспівмірною із заявленими вимогами.

Крім того, позивач не обґрунтував ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що заява ПАТ КБ «ПРиватБанк» про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва в строк та порядок, передбачені ст. 294-296 Цивільно-процесуального кодексу України.

СУДДЯ: В.О. Гаврасієнко