Справа № 148/1055/17 Провадження № 22-ц/772/2795/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої : Копаничук С.Г.

суддів: Сала Т.Б., Марчук В.С.

при секретарі Агеєвій Г.В.

за участю ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тульчинського районного суду від 03.10.2017року,

в с т а н о в и л а :

15.06.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 226/3872/12 від 03.08.2012, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки аліменти сплачуються відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі, він є працездатним, дитина досягла 14-ти річного віку та планує продовжити навчання у м. Вінниці, має хронічні захворювання, у звязку з чим потребує лікування, просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі 2000 грн.

Рішенням Тульчинського районного суду від 03.10.2017року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_2, на утримання сина ОСОБА_7, 03.10.2002, аліменти у розмірі 1000 грн., щомісячно починаючи стягнення з 15.06.2017 дня звернення до суду і до досягнення дитиною неповноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування процесуального права, та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначає, що суд не врахував, що сім'я відповідача складається з співмешканки ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 На членів його сім'ї зареєстровано два транспортних засоби іноземного виробництва

Вважає, що суд зробив висновки на основі не повно і не всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються одному з подружжя у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 183 СК України, ст. 96, 105 ЦПК України, при визначенні аліментів у частці від заробітку фактично встановлено безспірний мінімальний розмір аліментів, що повинен стягуватись із платника аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 доходу але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. На його утримання, відповідно до виконавчого листа № 226/3872/12 від 03.08.2012, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 400 грн.

ОСОБА_6 має ряд хронічних захворювань, та є студентом денного відділення, платної форми навчання Вінницького технічного коледжу, строк навчання з 01.09.2017 30.06.2021.

З матеріалів справи вбачається, що сімейний стан відповідача змінився, оскільки він та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 192 СК України, та ч. 2 ст. 182 СК України, виходив з того, що аліменти, які стягуються з відповідача були визначені у розмірі меншому ніж встановлено законом, у звязку з чим, аліменти, які стягуються з ОСОБА_4 необхідно збільшити з урахуванням того, що останній офіційно не працює та має на утриманні малолітню дитину, визначивши суму яка підлягає стягненню у розмірі 1000 грн.

Відповідач спроможний сплачувати аліменти на дитину у вказаному розмірі, який суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно принципів справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, дитини та обставини справи і інтереси дитини.

Суд вірно оцінив докази в порядку ст.212 ЦПК України, правильно встановив обставини у справі, та визначив спірні правовідносини, вірно застосував правові норми, що їх регулюють та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було враховано те, що син ОСОБА_6 є студентом денного відділення, платної форми навчання Вінницького технічного коледжу, плата за навчання за 2017 рік становила 5450 грн., за проживання у гуртожитку - 2190,00 грн., не спростовують висновків суду, оскільки витрати повязані з навчанням та захворюваннями дитини є додатковими витратами на дитину, та питання про їх стягнення повинно вирішуватись згідно з вимогами ст. 185 СК України, при зверненні з відповідним позовом.

Згідно з зазначеною нормою той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Інші доводи про неправильність рішення в межах апеляційної скарги також правильні висновки суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а не до неповноліття, як вказано судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що резолютивну частину рішення суду необхідно змінити, та замість слова «неповноліття» вказати «повноліття»

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 309, 313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Тульчинського районного суду від 03.10.2017року змінити, замість слова «неповноліття» вказати «повноліття».

В іншій частині рішення Тульчинського районного суду від 03.10.2017року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: С.Г. Копаничук

Судді: Т.Б. Сало

/підписи/

ОСОБА_10

Згідно з оригіналом:

Суддя: С.Г. Копаничук