Справа № 708/1596/16-ц
Номер провадження № 2/708/40/17
Р і ш е н н я

Іменем України

09 лютого 2017 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом Приватного акціонерного товариства "СК"АХА Страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 25.09.2013 року між ПАТ "СК "АХА Страхування" та ТОВ "Альянс Україна" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2334333/05АВ, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Toyota", номерний знак НОМЕР_1.

Згідно до умов вказаного договору страхова компанія взяла на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

28.04.2014 року відповідачка на 138 км а/д Канів-Чигирин-Кременчук, переганяючи тварину ВРХ по узбіччю дороги, допустила її раптовий вихід на проїзну частину, внаслідок чого сталося зіткнення тварини з автомобілем "Toyota", номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2

В результаті цієї ДТП застрахованому вищевказаному транспортному засобу було завдано механічних ушкоджень та спричинено матеріальних збитків.

Згідно до рахунку № СМУ00011589 від 20.05.2014 року вартість відновлювального ремонту склала 48394 грн. 56 коп.

На виконання зобовязання за договором страхування страхувальнику було виплачено страхове відшкодування, вартість якого відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № 1.001.14.07509/VESKO14782 від 23.05.2014 року склала 47 155 грн. 95 коп.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п.7.6, п.7.7 ПДР України та скоєнні ДТП встановлена постановою Чигиринського районного суду від 13.05.2014 року, яка набрала законної сили.

З метою досудового врегулювання спору страховою компанією відповідачці направлялася претензія про відшкодування збитків в порядку регресу, однак остання добровільно збитки не відшкодувала.

Посилаючись на те, що в силу ст., ст. 993, 1187, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» у відповідачки виникло зобовязання перед страховою компанією по відшкодуванню збитків в межах сплаченого страхового відшкодування, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства завдані збитки в розмірі 47155,95 грн. та судовий збір в сумі 1378грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі.

Відповідачка позов не визнала та пояснила суду, що корова була збита ввечері, при цьому водій автомобіля їхав на великій швидкості прямо на корову і не гальмував.

Вислухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, 25.09.2013 року між ПАТ "СК "АХА Страхування" та ТОВ "Альянс Україна" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2334333/05АВ, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем "Toyota Avensis", номерний знак НОМЕР_1.

Згідно до умов вказаного договору, зокрема п. 24.1, страхова компанія взяла на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

Крім того, п. 28.1 вказаного договору передбачено, що страхове відшкодування виплачується страховиком, згідно з договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування і страхового акту, який складається страховиком (а.с.11-21).

Як вбачається з витягу з наказу № 398-п від 16.109.2013 року, ОСОБА_2 переведено на посаду директора Черкаської філії ТДВ "Альянс Україна", а згідно до наказу № 36 від 30.09.2013 року, останнього закріплено з 01.10.2013 року за автомобілем "Toyota Avensis", номерний знак НОМЕР_1 (а.с.36-37).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 на законних підставах керував вищевказаним автомобілем.

Згідно до постанови Чигиринського районного суду від 13.05.2014 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винною в тому, що 28.04.2014 року близько 20 год. 25 хв. на 138 км а/д Канів-Чигирин-Кременчук остання порушила правила випасання худоби, допустивши її раптовий вихід на проїзну частину дороги, внаслідок чого скоєно було ДТП, а транспортний засіб - автомобіль "Toyota Avensis", номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, отримав механічні пошкодження (а.с.27).

А відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до розрахунку страхового відшкодування від 20.05.2014 року, вартість відновлювального ремонту застрахованого обєкта склала 48394 грн. 56 коп. (а.с.66)

Із страхового акту № 1.001.14.07509/VESKO14782 від 23.05.2014 року випливає, що сума страхового відшкодування внаслідок ДТП склала 47 155 грн. 95 коп. (а.с.67-68).

Вказана сума коштів у розмірі 47 155 грн. 95 коп. перерахована на рахунок ТОВ "Альянс Україна", що підтверджується платіжним дорученням № 110 162 від 27.05.2014 року (а.с.69).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 180 ЦК України передбачено, що тварини є особливим обєктом цивільних прав, на них поширюється режим речі, а правила поводження з тваринами встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Також пунктом 7.6 Правил дорожнього руху України визначено, що переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

А пунктами 1.3, 1.4, 1.5, 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П.п. в пункту 7.6 Правил дорожнього руху України визначено, що погоничам тварин забороняється залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх.

Тобто, оскільки тварина непередбачувана, для виключення можливості раптового виходу тварин на проїзну частину дороги, передбачається обовязковий нагляд за ними і заборона випасу.

Виходячи з цього, суд вважає, що відповідачка належним чином не забезпечила догляд за великою рогатою худобою, яку переганяла по автомобільній дорозі в темну пору доби, в результаті чого корова попала під наїзд автомобіля "Toyota Avensis", номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2

Доводи відповідачки в частині того, що в настанні таких наслідків є вина водія автомобіля, нічим документально не підтверджені та спростовуються даними постанови Чигиринського районного суду від 13.05.2014 року (а.с.27).

Змістом ст. 27 Закону України «Про страхування», що узгоджується з нормами ст. 993, ч.1 ст. 1191 ЦК України, передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З урахуванням того, що відповідачка, як вже зазначалося вище, належним чином не забезпечила догляд за великою рогатою худобою під час її перегону по узбіччю дороги в темну пору доби, що в свою чергу призвело до дорожньо-транспортної пригоди та стало наслідком страхового відшкодування позивачем завданих збитків, згідно до договору добровільного страхування наземного транспорту, то до страхової компанії перейшло право вимоги суми страхового відшкодування за вказаним договором в розмірі 47155 грн. 95 коп., які підлягають стягненню з відповідачки.

Крім того з відповідачки на користь позивача необхідно стягненути витрати на сплату судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 180, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», ст. 27 Закону України «Про страхування», ст., ст. 10, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "СК"АХА Страхування" (р/р 0300 в АТ "Укрсиббанк", МФО 351005, ) завдані збитки в порядку регресу в сумі сорок сім тисяч сто пятдесят пять гривень 95 коп. та судовий збір в розмірі однієї тисячі трьохсот сімдесяти восьми гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча