Справа № 462/1423/17
УХВАЛА

"29" серпня 2017 р. Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого - судді Іванюк І.Д.

при секретарі Зубрицькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу Голови ліквідаційної комісії Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник Львів» ОСОБА_1 на незаконні дії головного державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо виконання виконавчого листа № 462/1423/17 від 16.05.2017р. та зобов"язання до вчинення дій

встановив:

26.07.2017 р. Державне підприємство Міністерства оборони України «Монтажник Львів» за підписом голови ліквідаційної комісії ДП МОУ «Монтажник Львів» звернулося в суд із скаргою про визнання незаконними дій Головного державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо виконання виконавчого листа № 462/1423/17 від 16.05.2017р., скасування постанови про арешт коштів боржника по виконавчому провадженні № 54024515, зняття арешту з коштів, накладеного даною постановою та зобов"язання державного виконавця повідомити куди була направлена постанова про арешт коштів боржника про зняття арешту з рахунків. В обґрунтування скарги посилається на те, що Залізничним районним судом м. Львова від 11.04.2017 р. винесено рішення у справі №462/1423/17 за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яким з Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 12855 (дванадцять тисяч вісімсот пятдесят пять) грн. 32 коп. На підставі виконавчого листа, виданого Залізничним районним судом м. Львова від 16 травня 2017 р. головним державним виконавцем Макухіною І.В. 26 травня 2017р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду. 26 червня 2017 р. головним державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках АТ «ОСОБА_4 Аваль», АТ «УкрСиббанк», Західне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 14340,85 грн., про що підприємство не повідомлялося. Відповідно до Наказу Міністерства оборони України № 416 від 18.08.2015 р. ДП МОУ «Монтажник Львів» знаходиться в стадії ліквідації, про що внесено відповідний запис в ЄДР 04.09.2015 р. На виконанні у голови ліквідаційної комісії підприємства знаходиться 22 виконавчих листи щодо стягнення невиплаченої заробітної плати на загальну суму 586379,92 грн. Відтак, арешт коштів на рахунках підприємства призвів до порушення прав інших колишніх працівників підприємства, виконання судових рішень по яких здійснювалося головою ліквідаційної комісії підприємства, оскільки працівник ОСОБА_3 рішення щодо якого було прийнято найпізніше, отримає кошти найшвидше від усіх решти працівників по яких є судові рішення про стягнення заробітної плати. Окрім того, арешт рахунків призведе до появи нової заборгованості перед працюючими працівниками підприємства, а також заборгованості перед бюджетом зі сплату єдиного соціального внеску за найманих працівників, прострочення оплати якого призведе до нарахування значних штрафних - фінансових санкцій. Крім того, у підприємства відсутні кошти для одномоментного погашення суми заборгованості по ОСОБА_3

В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала, покликаючись на мотиви такої, просить визнати незаконними дії Головного державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо виконання виконавчого листа № 462/1423/17 від 16.05.2017р., скасування постанови про арешт коштів боржника по виконавчому провадженні № 54024515 та зняти арешт з коштів. Додатково зазначила, що з банківського рахунку підприємства вже були зняті кошти Залізничним ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області в сумі близько 8 747,22 грн. і їй невідомо на зарахування якого боргу вони були розподілені державним виконавцем.

Стягувач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили, вважають, що арешт на кошти боржника державним виконавцем накладено правомірно, оскільки боржником добровільно не було виконано виконавчого листа по сплаті заборгованості по заробітній платі, а аргументи про те, що гр. ОСОБА_3 отримає свою заборгованість швидше за інших колишніх працівників не може братися до уваги, оскільки така позиція суперечить ст. 43 Конституції України, ст. 47 та 115 КЗпП України. Також зазначили, що посилання скаржника на відсутність коштів для одномоментного погашення перед гр. ОСОБА_3 заборгованості у сумі 12855,32 грн. не відповідає дійсності, оскільки у боржника відкрито три різні банківські рахунки на яких є належна для сплати боргу сума, крім того, керівник підприємства здає в оренду майно підприємства та отримує грошові кошти частково готівкою, а частково на рахунки підприємства, тому, незважаючи на аргументи скаржника, у підприємства є достатньо грошових коштів для сплати боргу, проте боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду. За наведеного, вважають, що вимоги скаржника є необгрунтованими та неправомірними і не підлягають до задоволення.

Головний державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечила та зазначила, що на примусовому виконанні у Залізничному ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження ВП № 54024515 з примусового виконання виконавчого листа № 462/1423/17 виданого 16.05.2017 р. Залізничним районним судом м.Львова про стягнення із Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в розмірі 12855 (дванадцять тисяч вісімсот пятдесят пять) грн. 32 коп. 26.05.2017 року нею було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54024515. Оскільки по ДП МОУ «Монтажник-Львів» є декілька виконавчих проваджень, зокрема і про стягнення із ДП "Монтажник -Львів" на користь ОСОБА_6 коштів у сумі 76395,88 грн., то нею було винесено постанову про об"єдання виконавчого провадження № 51905424, № 54024515 узведене виконавче провадження № 54244801. 26.05.2017 року вона винесла постанову про накладення арешту на все майно боржника. Цього ж дня, нею було надіслано керівнику ДП МОУ «Монтажник-Львів» ОСОБА_1 вимогу в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» для надання пояснень та ряду документів. Також зазначила, що нею вживались всі необхідні заходи з примусового виконання виконавчого документу у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема було надано ряд запитів в державні установи про наявність рухомого та нерухомого майна, з відповідей яких вбачається, що за ДП МОУ «Монтажник-Львів» не зареєстровано жодного рухомого та не рухомого майна. Згідно чинного законодавства нею було надіслано також запит у Державну фіскальну службу України про наявність у ДП МОУ «Монтажник-Львів» відкритих банківських рахунків, у відповідь на який, Державна фіскальна служба України надала відповідь, в якій вказала, що в ДП МОУ «Монтажник-Львів» відкриті рахунки в трьох банках. На підставі норм чинного законодавства та в межах наданих її повноважень 16.06.2017 р. нею було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках у вищевказаних банках. Також зазначила, що з банківського рахунку ДП МОУ «Монтажник-Львів» було стягнуто кошти для задоволення вимог стягувачів, про що 16.08.2017року було винесено розпорядження, згідно якого вбачається, що зняті кошти було розподілено на підставі ст.ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження». За наведеного, вважає, що її дії є правомірними, а від так в задоволенні скарги просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, державного виконавця, стягувача та його представника, розглянувши матеріали справи, вважає, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.ст.383, 384 ЦПК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 5Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадженнядержавний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Зі змісту ст.ст. 1071, 1074 ЦК України вбачається, що грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до норм ст. 56 Закону України Про виконавче провадження арешт майна

(коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно ч. 4 ст. 48Закону України «Про виконавче провадження», на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. Арешт може бути накладений у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю розкривається банками, зокрема, органам державної виконавчої служби, приватним виконавцям на їхню письмову вимогу з питань виконання рішень судів та рішень, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", стосовно наявності та/або стану рахунків боржника, руху коштів та операцій на рахунках боржника за конкретний проміжок часу, а також про інформацію щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

Згідно ч.3 ст. 59 Закону України Про виконавче провадження у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до п.1 ст. 4. ст. 59 Закону України Про виконавче провадження однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Судом встановлено, що 11.04.2017 р. Залізничним районним судом м. Львова винесено рішення у справі № 462/1423/17 за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яким з Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в розмірі 12855 (дванадцять тисяч вісімсот пятдесят пять) грн. 32 коп.

На підставі вказаного виконавчого листа №462/1423/17, виданого 16.05.2017р. головним державним виконавцем Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54024515.

Оскільки по ДП МОУ «Монтажник-Львів» є декілька виконавчих проваджень, державним виконавцем 05.07.2017 р. було винесено постанову про обєднання виконавчого провадження № 54024515 та № 51905424 у зведене виконавче провадження № 54244801, яке також веде даний державний виконавець.

26.05.2017 р. головний державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у

Львівській області ОСОБА_2 винесла постанову про накладення арешту на все майно боржника.

Постановою головного державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 від 16.06.2017 р.накладено арешти на кошти боржника ДП МОУ «Монтажник-Львів», що містяться на його рахунках в АТ «ОСОБА_4 Аваль», АТ «УкрСиббанк», Західне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», які були прийняті до виконання вказаними банками.

З наданих державним виконавцем Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 26.05.2017 р. керівнику ДП МОУ «Монтажник-Львів» ОСОБА_1 було скеровано вимогу в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» для надання пояснень та ряду документів, однак остання дану вимогу не виконала, також головним державним виконавцем Макухіною І.В. було зроблено відповідні запити щодо перевірки майнового стану ДП МОУ «Монтажник-Львів», на які було отримано наступні відповіді.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 14.06.2017р. вбачається, що на все нерухоме майно ДП МОУ «Монтажник-Львів» накладено арешт на підставі постанови про арешт майна, серія та номер: 43256736, виданий 22.05.2014р., винесена державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_7

Згідно відповіді з Головного управління держпраці у Львівській області від 13.06.2017р. вбачається, що за ДП МОУ «Монтажник-Львів» не зареєстровано рухомого та нерухомого майна, що підлягає реєстрації та взяттю на облік.

З відповіді Головного управління статистики у Львівській області від 12.06.2017 р. вбачається, що дата первинної реєстраційної ДП МОУ «Монтажник-Львів» 21.07.2000 р, дата останньої реєстраційної дії 23.05.2016р., статистичну звітність ДП МОУ «Монтажник-Львів» подано за перший квартал 2017р.

З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.06.2017 р. вбачається, що земельних ділянок у власності ДП МОУ «Монтажник-Львів» на території області не зареєстровано.

Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України від 01.06.2017 р. вбачається наявність в ДП МОУ «Монтажник-Львів» відкритих трьох банківських рахунків в АТ «ОСОБА_4 Аваль», АТ «УкрСиббанк», Західне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно відповіді з Державної служби України з безпеки на транспорті від 28.07.2017 р. вбачається відсутність записів щодо суден, власником або судновласником яких є ДП МОУ «Монтажник-Львів».

Також згідно матеріалів даного виконавчого провадження вбачається, що 07.07.2017 р. АТ «ОСОБА_4 Аваль» отримало платіжну вимогу від Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області про стягнення боргу з ДП МОУ «Монтажник Львів» за ВП № 54024515, аналогічні платіжні вимоги 19.07.2017 р. та 07.07.2017р. отримали Західне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «УкрСиббанк».

Окрім того, державним виконавцем не отримано з вищевказаних банківських установ жодного документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з вимогами ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» своєчасно, в повному обсязі та без жодних порушень вчинялися виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа №462/1423/17, виданого 16.05.2017р. Залізничним районним судом м. Львова, ув тому числі і щодо накладення арешту, а тому в задоволенні скарги Голови ліквідаційної комісії Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник Львів» ОСОБА_1 про визнання незаконними дій Головного державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо виконання виконавчого листа № 462/1423/17 від 16.05.2017р, скасування постанови про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню № 54024515, зняття арешту з коштів, накладеного даною постановою та зобов»язання до вчинення дій слід відмовити за безпідставністю вимог. Твердження скаржника про те, що гр. ОСОБА_3 отримає свою заборгованість швидше за інших колишніх працівників не може братися до уваги, оскільки така позиція суперечить ст. 43 Конституції України, ст. 47 та 115 КЗпП України.

Керуючись ст.ст. 383, 384, 385-387 ЦПК України, ст.ст.1071, 1074 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про банки та банківську діяльність» суд-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги Голови ліквідаційної комісії Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник Львів» ОСОБА_1 на незаконні дії головного державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо виконання виконавчого листа № 462/1423/17 від 16.05.2017р. та зобов"язання до вчинення дій відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти з днів з дня її проголошення до апеляційного суду Львівської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Оригінал постанови