Провадження № 2/235/1162/17
Справа № 235/2180/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

при секретарі Муханової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з липня 2016 року постійно проживає однією сімєю з ОСОБА_4, яка раніше перебувала у шлюбі з ОСОБА_2

Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26.11.2015р., яке набрало законної сили 08.12.2015р.

В період спільного проживання у них з ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5, 14.09.2016р. При реєстрації дитини у ОСОБА_3 міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану вони виявили бажання подати спільну заяву, однак у цьому їм було відмовлено та розяснено, що відповідно до ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя, тобто батьком дитини був записаний ОСОБА_2

На неодноразові прохання до ОСОБА_2 подати спільну заяву про невизнання чоловіка батьком дитини він відмовив, мотивуючи тим, що це не його проблема і взагалі перестав виходити на звязок. На даний момент місце його перебування невідоме.

З моменту народження по теперішній час вони разом з ОСОБА_4 та дитиною мешкаємо разом однією сімєю, він вважає сина своїм, оскільки підтримувати стосунки з третьою особою вони почали приблизно з листопада 2015 року, проводити разом багато часу. Дитина дуже схожа не нього. Крім того, він довіряє ОСОБА_4 та не має жодного сумніву в тому, що дитина його.

Про своє батьківство він дізнався від ОСОБА_4 у липні 2016 року. Саме з того часу вони почали мешкати разом. На його питання, чому вона не повідомила його раніше, ОСОБА_4 пояснила, що хвилювалась, що на момент зачаття дитини її колишній шлюб юридично ще не був розірваний, хоча фактичні шлюбні відносини з колишнім чоловіком були припинені ще навесні 2015 року. Восени 2015 року вона звернулась до суду з приводу розірвання шлюбу, однак у звязку з тим, що ОСОБА_2 не зявлявся за викликом суду заочне рішення було ухвалене по справі тільки 26.11.2015р., а набрало законної сили 08.12.2015р. Вона хвилювалась з того приводу, як він та родичі до цього поставляться.

На підставі наведеного, просив визнати його батьківство відносно ОСОБА_6, 14.09.2016р.н., та виключити відомості про відповідача як батька дитини з актового запису про народження дитини № 377 від 05.10.2016р, внесеного ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Позивач та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_8 про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_4, 03.08.1990р.н., перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, 21.10.1989р.н., з 29 жовтня 2011 року по 8 грудня 2015 року (а.с.5-6).

Після розірвання шлюбу тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, змінила імя з «Гребенщикова Тетяна Сергіївна» на «Сенькіна Тетяна Сергіївна», про що 4 серпня 2016 року Димитровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 12 (а.с.16).

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 5 жовтня 2016 року Мирноградским міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, ОСОБА_6 народився 14 вересня 2016 року, батьками якого є ОСОБА_2, ОСОБА_9 (а.с.4).

Отже, відповідно до положень ч.2 ст.122 СК України у звязку з народженням дитини до спливу десяти місяців після припинення шлюбі між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 походження дитини ОСОБА_6, 14 вересня 2016р.н., визначено від подружжя ОСОБА_6.

Відповідно до ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженою жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно висновків молякелярно-генетичної експертизи № 356 від 31 липня 2017 року відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічній матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька.

Таким чином встановлено, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженого громадянкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, і це не наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатам даної експертизи складає не менше 99,9999% (а.с.48-50).

Отже, в судовому засіданні доведений факт батьківства позивача відносно дитини ОСОБА_6, народженого у ОСОБА_4 14 вересня 2016 року, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст.ст.122, 129 СК України, керуючись ст.ст.15, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, який проживає за адресою: Україна, АДРЕСА_1, батьком дитини ОСОБА_6, народженого у ОСОБА_4 14 вересня 2016 року.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 № 377 від 5 жовтня 2016 року, складеного ОСОБА_3 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в графу "Відомості про дитину": "Табачков Ілля Олексійович", в графу "Відомості про батька" - "ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, місце проживання: Україна, АДРЕСА_1".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Назаренко