Справа № 544/903/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Киричевської В. М.,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, про встановлення юридичного факту - статусу податкового резидента України,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в обґрунтування якої вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить будинок з присадибною ділянкою по АДРЕСА_1 У встановлений законом строк вона як спадкоємець першої черги за законом звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте в оформленні спадщини нотаріусом їй було відмовлено, оскільки нею як іноземцем (податковим нерезидентом) не сплачено наперед податок за отримання спадщини. Заявник є громадянкою Російської Федерації, але зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків в Україні за № НОМЕР_1 та має право на постійне проживання в Україні, адреса її реєстрації: АДРЕСА_1. Вважає, що вона є резидентом, оскільки отримала право на постійне поживання, а отже користується такими самими правами і обов'язками як і громадяни України, проживає на території України, вона самостійно визначила основне місце проживання, має тісні особисті та економічні зв'язки в Україні. Незважаючи на те, що вона є громадянкою Російської Федерації, де має власне житло, центр її життєвих інтересів протягом всього життя знаходився у м. Пирятині, Україна, де її батьківщина, та де жили і померли її батьки і рідні. Після смерті батьків та брат житло і господарство у м. Пирятині доглядає одна. На підставі викладеного заявник просить суд визнати статус податкового резидента України, який належить громадянці Російської Федерації ОСОБА_1.

Заявник та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, представник заявника направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної фіскальної служби України в Полтавській області у судове засідання не з'явився, направив до суду письмове заперечення, у якому зазначає, що заявник та її представник мають хибну уяву про відсутність законодавчо врегульованого порядку визначення статусу особи резидентом України. Порядок визначення резидентського статусу фізичної особи регулюється абз. «в» пп. 14.1 п.14.1.213 ст. 14 Податкового кодексу України. Крім того, оскільки нотаріус є особою відповідальною за перевірку правильності сплати податку до бюджету, то обов'язок визначення статусу резидента України покладається на нотаріуса, що посвідчує договори дарування, купівлі-продажу майна, видає свідоцтво на спадщину. Таким чином, факт, який просить заявник встановити суд, за вказаних обставин не підлягають встановленню в судовому порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звернуто увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Порядок визначення резидентського статусу фізичної особи регулюється п. «в» пп. 14.1 п.14.1.213 ст. 14 Податкового кодексу України, згідно з яким фізична особа-резидент - фізична особа, яка має місце проживання в Україні.

У разі, якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв'язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі, якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від'їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Відповідно до пп. 34.1.4 п. 34.1 ст. 34 ПК України встановлено, що податковим періодом є, зокрема, календарний рік. Достатньою (але не виключною) умовою визначення місця знаходження центру життєвих інтересів фізичної особи є місце постійного проживання членів її сім'ї або її реєстрації, як суб'єкта підприємницької діяльності.

Достатньою підставою для визначення особи резидентом є самостійне визначення нею основного місця проживання на території України або її реєстрації як самозайнятої особи.

Зі місту листа № 14633/К/12-0016 від 08.06.2012 Державної Податкової служби України вбачається, що обов'язок визначення статусу резидента України покладається на особу, відповідальну за перевірку правильності сплати податку до бюджету.

Всі ці положення ПК України підлягають застосуванню податковими органами та іншими особами, відповідальними за правильність сплати податку до бюджету (в даному випадку ними можуть бути нотаріуси).

З матеріалів справи вбачається, що заявниця має всі необхідні документи, що підтверджують зазначені в Податковому кодексі обставини.

Аналіз вказаних вище норм права свідчить про те, що факт, який просить встановити заявниця, не потребує його встановлення в судовому порядку в силу того, що чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення.

З огляду на викладене заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з указанних підстав.

Керуючись ст.3-5, 57, 212-215, 234, 256-259, 292 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, про встановлення юридичного факту - статусу податкового резидента України - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Нагорна