Справа № 345/1439/17
Провадження № 22-ц/779/1682/2017
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Фединяка В.Д.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю ОСОБА_1 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 та державний нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, про зміну черговості спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 28 вересня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

25.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 та державний нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, про зміну черговості спадкування.

В заяві зазначив, що 25.09.2016 року помер його рідний брат ОСОБА_5.

Спадкоємцем першої черги за законом є дочка ОСОБА_5 ОСОБА_2, а спадкоємцями другої черги за законом є він та сестри спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 був інвалідом І групи і потребував стороннього догляду, а ОСОБА_2 відмовилась від надання спадкодавцю допомоги та не забезпечила догляду за ним, про що офіційно написала заяву до сільської ради, а він постійно піклувався про брата, забезпечував обстеження у лікувальних установах, оплачував лікування, доглядав за ним, тобто тривалий час опікувався, матеріально забезпечував та надавав іншу допомогу спадкодавцеві, просив на підставі ч.2 ст.1259 ЦК надати йому право на спадкування разом із ОСОБА_2 як спадкоємцем першої черги.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 28 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що спадкодавець не отримував необхідної йому за медичними показаннями сторонньої допомоги, а також матеріальної допомоги від позивача, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Суд не дав належної оцінки довідці МСЕК, індивідуальній програмі реабілітації інваліда, які є доказами наявності у ОСОБА_5 з 2015 року медичних показань до постійного, а з 2016 року цілодобового стороннього догляду. Судом не досліджено діагноз та історію хвороби ОСОБА_5 та не взято до уваги показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Позивач також вказує на те, що суд безпідставно не взяв до уваги письмові докази за підписом голови сільської ради про те, що ОСОБА_2 не здійснювала належного догляду за батьком протягом 2015-2016 років, а такий догляд здійснювали він та сестри спадкодавця. Крім того, письмовою заявою відповідач підтвердила, що вона відмовляється від догляду за батьком та від спадщини.

ОСОБА_1 вважає, що суд безпідставно взяв до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що вони з березня 2015 року по вересень 2015 року здійснювали догляд за ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила факт догляду з квітня 2016 року по червень 2016 року кожного дня до обіду, а письмові пояснення ОСОБА_8 в судовому засіданні взагалі не досліджувались, а тому не є належним доказом.

Разом з тим, суд не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_9 про те, що вона кожні вихідні дні бачила позивача, який приїжджав до свого брата, а в інші дні сестри доглядали за братом.

Апелянт також вказує на те, що суд не взяв до уваги, що всі медичні обстеження, транспортування ОСОБА_5 до медичних закладів були оплачені та забезпечені саме ним, що підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 ухилялась від виконання обовязків по утриманню та догляду за спадкодавцем, а він протягом двох років постійно піклувався про брата та матеріально забезпечував його, зокрема витратив на його утримання 16900 грн., просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2016 року помер ОСОБА_5.

ОСОБА_2, як дочка ОСОБА_5, є спадкоємцем першої черги за законом, а ОСОБА_1, як рідний брат, та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, як рідні сестри, є спадкоємцями другої черги за законом.

Встановлено, що ОСОБА_5 з 11.12.2015 року по 05.02.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в обласній психоневрологічній лікарні №3 з діагнозом виражена судинна деменція внаслідок органічного ураження головного мозку з періодичними психотичними включеннями.(а.с.8)

Згідно довідки від 05.04.2016 року до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_5 встановлена перша група інвалідності загального захворювання довічно, з висновком про те, що він потребує стороннього догляду та нагляду.(а.с.9)

Також встановлено, що з 01.09.2016 року по 25.09.2016 року (до дня смерті) ОСОБА_5 перебував в Івано-Франківському геріатричному пансіонаті, де знаходився на повному державному забезпеченні, що підтверджено довідкою №171/27 від 13.02.2017 року.(а.с.66)

В засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_5 до грудня 2014 року працював слюсарем в управлінні газового господарства і з 06.07.2015 року йому була призначена пенсія за віком, чого ОСОБА_1 не заперечив.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) 15.02.2017 року Першою Івано-Франківською нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5 (а.с.13)

Спадкова справа №108/2017 була заведена за заявою ОСОБА_2, поданою 15.02.2017 року.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1259 ЦК черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми вимагає доведення позивачем: факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу; перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Отже, встановлено, що померлий ОСОБА_5 працював до грудня 2014 року, з липня 2015 року отримував пенсію за віком, на стаціонарному лікуванні у психоневрологічному диспансері перебував з грудня 2015 року по лютий 2016 року і перша група інвалідності з висновком про потребу у сторонньому догляді була встановлена йому лише у квітні 2016 року, та з 01.09.2016 року до дня смерті він перебував у геріатричному будинку на повному державному забезпеченні.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 надавав допомогу ОСОБА_5 та доглядав за ним лише періодично. Таку допомогу надавали спадкодавцю його сестри, а також сторонні особи за відповідну плату.

У письмовому зверненні ОСОБА_1 та його сестер до голови Войнилівської селищної ради з проханням вплинути на ОСОБА_2, яка не здійснює належного догляду за своїм батьком, оскільки провідує його лише кілька разів на тиждень, ОСОБА_1 заявив, що з моменту подачі даної заяви, тобто з 30.05.2016 року, вони, тобто брат і сестри припиняють здійснювати догляд за ОСОБА_5М.(а.с.65)

Наведеної обставини ОСОБА_1 в засіданні суду апеляційної інстанції не заперечив, що також свідчить про те, що догляд за братом з його сторони не був тривалим та постійним.

Отже, за відсутності доказів постійного догляду та допомоги спадкодавцю зі сторони позивача, а також тривалості надання такої допомоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України та, відповідно, задоволення позовних вимог.

Посилання ОСОБА_1 у скарзі на те, що суд безпідставно не взяв до уваги письмові докази за підписом голови сільської ради про те, що ОСОБА_2 не здійснювала належного догляду за батьком протягом 2015-2016 років, а такий догляд здійснював він та сестри спадкодавця, а також письмову заяву відповідачки про те, що вона відмовляється від догляду за батьком та від спадщини, не заслуговують на увагу, оскільки як було зазначено вище, позивач та сестри спадкодавця надавали допомогу останньому періодично разом із сторонніми особами, такий догляд не був тривалим, а останній місяць перед смертю ОСОБА_5 перебував у геріатричному пансіонаті.

Не можуть бути прийняті до уваги і подані позивачем квитанції про оплату витрат на поховання спадкодавця, оскільки такий доказ не підтверджує обставини, які б давали підстави відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України для одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 28 вересня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: М.Д. Горейко

ОСОБА_10