Справа № 594/1366/17
У Х В А Л А

01 грудня 2017 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Більче-Золотецької сільської ради про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Більче-Золоте, вул.Загороди,2 Борщівського району Тернопільської області, що належав померлій 05 січня 2017 року ОСОБА_2

У відповідності до ст. 122 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 119, 120 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки позивачкою не зазначено докази, що підтверджують викладені нею обставини позову.

Позивачка у позовній заяві посилається на те, що вступила у фактичне володіння та управління будинком, проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку.

Однак, позивачка не зазначила та не долучила до матеріалів справи постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та інтересів.

Крім того, позивачкою не надано доказів на підтвердження факту прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2

Окрім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З поданої позовної заяви не вбачається, до якої суспільної категорії дворів (двору колгоспника чи двору робітника) відносилося спірне домоволодіння і, відповідно, на якій правовій підставі належало спадкодавцю ОСОБА_2

Як вбачається з долучених до позовної заяви копій погосподарських книг по с.Більче-Золоте за 1991-1995 роки іншим членом домогосподарства та головою двору по вул.Загороди,2 с.Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області був також ОСОБА_3, який помер 2009 року, а відтак, мав частку у майні двору, однак з матеріалів позовної заяви не надається можливим встановити хто саме прийняв спадщину після його смерті, в тому числі чи прийняла таку спадкодавець ОСОБА_2

Позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 03.02.2009 року секретарем Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області та зареєстрованим в реєстрі за №10, однак копії наведеного заповіту нею не долучено до матеріалів справи та не надано даних про його чинність (що заповіт не змінено і не скасовано).

Також, в порушення п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачкою не зазначено ціни позову.

Вказані обставини позбавляють суд можливості повного та об'єктивного розгляду та вирішення даної справи по суті.

Згідно з вимогами ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведене заяву слід залишити без руху і надати позивачці строк п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Якщо у вказаний строк недоліки не будуть усунені, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачці.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15, 30, 119, 120, 121 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області про визнання права власності залишити без руху, надавши можливість позивачці в строк п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, вказані в мотивувальній частині ухвали .

Суддя: