Справа № 653/1780/16-ц
Провадження № 2/653/90/17
РІШЕННЯ

іменем України

"01" листопада 2017 р. м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення ? частини вартості автомобіля

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулась до суду із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що вона 16.02.2016 року розірвала шлюб з ОСОБА_2 За час шлюбу подружжя придбало автомобіль «Hyundai Accent» 2012 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 продав вищевказаний автомобіль своєму брату ОСОБА_3, без згоди позивача. У звязку з вищевикладеним просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 1/2 частини вартості вищевказаного автомобіля та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, просять його задовольнити.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4, в судовому засіданні вимоги позову не визнали, заперечують проти його задоволення, вважають його необґрунтованим. Пояснили суду, що ОСОБА_2 брав гроші в борг для придбання автомобіля НОМЕР_3. Крім того, він сам віддавав грошові кошти, які він брав у борг. ОСОБА_1 у придбанні автомобіля та допомозі повернення боргу участі не приймала.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 16.02.2016 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. У відповідності до вищевказаного рішення, шлюб було укладено 15.09.2007 року.

У 2012 році ОСОБА_2 придбав автомобіль НОМЕР_3, який зареєстрував на своє імя. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно показів відповідачів та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_2 самостійно брав гроші в борг на купівлю вищевказаного авто, та самостійно повертав їх.

Пояснення ОСОБА_2, що він самостійно брав в борг кошти для придбання автомобілю, а потім самостійно погашав такий борг спростовуються поясненнями самих зазначених вище свідків та наданими розписками, відповідно до якиї ОСОБА_2 взяв в борг кошти у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в 2013 році, але автомобіль згідно реєстраційних документів придбаний в вересні 2012 року, тобто раніше ніж отримані в борг кошти від свідків.

Згідно договору купівлі-продажу від 03.03.2016 року, ОСОБА_2 продав вищевказаний автомобіль ОСОБА_3 Теперішній державний номер ВТ6887ХО

Відповідно до ст.. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку.

Згідно з ч.2 ст.369 ЦК України, розпорядження майном, що знаходиться у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не давала згоди ОСОБА_2 на продаж вищевказаного автомобіля.

В п.19 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, зазначено, що вирішуючи справи про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім із подружжя виключно за взаємною згодою співвласника, відповідно до положень ЦК України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного із подружжя на укладення договорів із розпорядження майном, щр знаходиться в спільній сумісній власності вже не діє.

У відповідності до ст..70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно з висновком експерта № 419 від 23.06.2017 року, дійсна ринкова вартість автомобіля «Нyundai Accent» 2012 року випуску, попередній д/н НОМЕР_1, теперішній д/н НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_2, з технічної точки зору, станом на 23.06.2017 року, складає 110883,81 грн (сто десять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні вісімдесят одна копійка). 1/2 частина вартості вищевказаного автомобіля становить 55441,95 грн (110883,81 / 2 = 55441,95).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що автомобіль «Нyundai Accent» 2012 року випуску, попередній д/н НОМЕР_1, теперішній д/н НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_2, був придбаний ОСОБА_2 за час шлюбу з ОСОБА_1, а тому, на підставі ст.60 СК України, дане майно належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 70,71 СК України, ЦК України, ст. 110, 256-258 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення ? частини вартості автомобіля задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, половину вартості автомобілю HYUNDAI ACCENT, номер кузова НОМЕР_2, 2012 року випуску, попередній державний номер ВТ6887АХ, теперішній державний номер ВТ6887ХО, у розмірі 55441,95 грн (пятдесят пять тисяч чотириста сорок одна гривня девяносто пять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1102,42 грн (одна тисяча сто дві гривні сорок дві копійки) та витрати повязані з оплатою судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 1056,96 грн (одна тисяча пятдесят шість гривень девяносто шість копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_7