АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Гончарук В.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Махлай Л.Д., Кулікової С.В.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бута ДмитраВолодимировича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні подання заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бута Дмитра Володимировича про застосування приводу до керівника юридичної особи - боржника у виконавчому провадженні, зацікавлені особи: боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «М-К», стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик»,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року заступник начальника Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Бут Д.В. звернувся до суду із поданням, в якому просив застосувати до посадової особи керівника боржника ТОВ «М-К» - ОСОБА_3 привід до заступника начальника Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бута Д.В. на 10:30год. 08 грудня 2017 року у зв'язку із нез'явленням за викликом виконавця в ході виконання наказу №910/2305/14 від 07.04.20l4p., який виданий господарським судом м. Києва про стягнення боргу у розмірі 18441,69 грн. з ТОВ «М-К».

В мотивування вимог посилався на те, що на виконанні у Дніпровському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу №910/2305/14, виданого 07.04.2014 року Господарським судом м. Києва про стягнення з ТОВ «М-К» на користь ТОВ «Баядера Логістик» 15776,16 грн. заборгованості, пені в сумі 259,08 грн., штрафу в сумі 127,18 грн., 20% річних у сумі 452,47 грн. та судового збору у сумі 1827,00 грн.

13.09.2016р. державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 52183322, якою надано строк для самостійного виконання до 20.09.2016 p. та направлено боржнику.

Проте, боржником в строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано.

Державним виконавцем 09.03.2017р. та 27.03.2017р. за адресою місцезнаходження боржника та фактичною адресою керівника боржника (АДРЕСА_1) надсилались виклики щодо явки до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду та надання необхідних відомостей, однак ТОВ «М-К» на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив державного виконавця.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року у задоволенні подання - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заступник начальника Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Бут Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову про задоволення подання, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що до подання було додано копії чотирьох описів цінних листів та чеків як докази відправлення на адреси боржника відповідних викликів. Ці доводи державного виконавця було судом зазначено в описовій частині ухвали.

Суд безпідставно не застосував норму матеріального права (Закону України «Про виконавче провадження»), чим позбавив державного виконавця можливості скористатись заходом процесуального примусу, а отже судом було винесено необґрунтовану ухвалу.

Крім того, суд не повідомив державного виконавця про день час та місце розгляду подання.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходив з того, що з наданих державним виконавцем доказів не підтверджується той факт, що ним вжито всіх можливих заходів з примусового виконання рішень в межах виконавчого провадження, a також не надано належних доказів, які підтверджують факт належного виклику керівника боржника - юридичної особи ТОВ «М-К» - ОСОБА_3 та ухилення останньої від явки до органу ДВС і ухилення від виконання рішення суду.

Проте, такий висновок суду є передчасним, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу № 910/2305/14, виданого 07.04.2014 року Господарським судом м. Києва про стягнення з ТОВ «М-К» на користь ТОВ «Баядера Логістик» 15776,16 грн. заборгованості, пені в сумі 259,08 грн., штрафу в сумі 127,18 грн., 20% річних у сумі 452,47 грн. та судового збору у сумі 1827,00 грн.

13.09.2016 року державним виконавцем, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 52183322 про стягнення з ТОВ «М-К» на користь ТОВ «Баядера Логістик» боргу у сумі 18 441,89 грн., якою надано строк для самостійного виконання до 20.09.2016 року та направлено боржнику, що підтверджується доданими до матеріалів подання доказами.

В наданий державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення суду боржником воно виконано не було.

Державним виконавцем 09.03.2017р. та 27.03.2017р. за адресою місцезнаходження боржника та фактичною адресою керівника боржника (АДРЕСА_1) надсилались виклики щодо явки до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду та надання необхідних відомостей, однак керівник ТОВ «М-К» на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене), а строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати статті 22 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 23 постанови Вищого спеціалізованого суду України № 14 роз'яснено, що на судові накази поширюються положення статей 369-373, 377-380 ЦПК щодо вирішення процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судового наказу.

Відповідно до цього пункту постанови положення ст. 375 ЦПК на судові накази не поширюється.

Таким чином, суд не звернув увагу на ст. 368 ЦПК України, якою встановлено, що питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу і, виходячи із даної норми, не з'ясував можливість прийняття подання про привід боржника до провадження, оскільки виконавче провадження було відкрито на підставі наказу №910/2305/14 від 07.04.2014 року Господарського суду м. Києва, де боржником вказано юридичну особу - ТОВ «М-К», а не фізичну особу.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання повинна бути скасована.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. 218,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бута Дмитра Володимировича - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року в справі скасувати, подання заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бута Дмитра Володимировича про застосування приводу до керівника юридичної особи - боржника у виконавчому провадженні, зацікавлені особи: боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «М-К», стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» - передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді