Справа № 362/4701/16-ц Головуючий у І інстанції Марчук О. Л.
Провадження № 22-ц/780/1004/17 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 46 08.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

8 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Ігнатченко Н.В.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря: Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дзвінківської сільської ради Васильківського району Київської області про скасування державного акту, його реєстрації та визнання права власності,

у с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дзвінківської сільської ради про скасування державного акту на право власності на землю, його реєстрації та визнання права власності на ? частину земельних ділянок.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення суддею норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про відкриття провадження, та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суддя місцевого суду виходив з того, що позивач не усунула зазначені в ухвалі від 29 вересня 2016 року недоліки, а саме не зазначила докази, що підтверджують обставини, викладені у позовній заяві, та вказала ціну позову, що не відповідає дійсності.

Однак із таким висновком судді суду першої інстанції погодитися не можна.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2016 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України із наданням позивачу строку для усунення недоліків, але не більше ніж п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

15 листопада 2016 року ОСОБА_2 на виконання вимог вказаної ухвали подала позовну заяву з додатками, в якій виклала зміст позовних вимог, ціну позову та обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, при цьому зазначила, що звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи.

Так, процесуальні вимоги до змісту позовної заяви визначені ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

За змістом ст. ст. 11, 119 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

За положеннями ст. 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні суд може уточнити позовні вимоги або заперечення проти позову, визначити факти, які необхідно встановити для вирішення спору, з'ясувати, які докази подані кожною стороною, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів.

Крім того, згідно із п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 4, 10, 60 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, висновки судді не вказують на недоліки позовної заяви, а містять судження, що стосуються суті позовних вимог, які тягнуть постановлення інших за значенням судових рішень, тому зазначені в ухвалі судді міськрайонного суду обставини не можуть бути недоліками в розумінні ст. 121 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу, суддя місцевого суду також залишив поза увагою, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна (п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України.) Якщо ж визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч. 2 ст. 80 ЦПК).

Такі роз'яснення містяться у п. 16 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року.

Що ж стосується того, що подана на усунення недоліків позовна заява не датована, то згідно із вимогами ч. 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, в даному випадку 15 вересня 2016 року.

Таким чином у судді суду першої інстанції не було підстав вказану позовну заяву визнавати неподаною та повертати позивачу.

Крім того, виходячи з принципу верховенства права, положень ст. ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом та положень ст. ст. 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, очевидним стає висновок про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав та інтересів, у тому числі шляхом скасування державного акту на право власності на землю та визнання права власності на частину земельних ділянок.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала судді скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки при вирішенні цього питання допущено порушення вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2016 року скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Т.Ц. Кашперська

В.О. Фінагєєв