Справа № 219/5107/16-ц
Провадження № 2/219/59/2017
16 листопада 2017 року Артемівський міскрайонний суд Донецкой області у складі: головуючого судді Харченко О.П.,
при секретарі Бібік Н.М.,
з участю представника позивача Малецької А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовною заявою Бахмутської міської ради до ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення, третя особа ОСОБА_4,-
31.05.2016 року позивач Бахмутська міська рада звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій зазначив, що жиле приміщення у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_2, є комунальною власністю територіальної громади м. Бахмута, право власності на вказану квартиру не зареєстроване. Як вказано у позові, основним наймачем даного приміщення була ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка знята з реєстраційного обліку за місцем проживання 10.02.2016 року у звязку зі смертю. Також позивач у позовній заяві зазначив, що підставою для вселення ОСОБА_5 у дану квартиру був ордер на жиле приміщення НОМЕР_1 від 19.12.1983 року, який був виданий згідно рішення виконкому міської Ради народних депутатів м. Артемівська від 15.12.1983 року № 582/2, ордер був виданий на склад родини 2 особи - ОСОБА_5 та її син - ОСОБА_6, 1971 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Як вказує позивач, у даній квартирі ніхто в установленому порядку не зареєстрований. Відповідно до рішення виконкому Артемівської міської ради від 17.03.2016 року № 61 дане жиле приміщення надане ОСОБА_4, 1992 року народження, сироті, у зв'язку з чим останньому був виданий ордер на вказане жиле приміщення для вселення в установленому порядку, про що був зроблений запис з відміткою про реєстрацію за вказаною адресою у паспорті ОСОБА_4 Однак, ОСОБА_4 не має можливості користуватися даним житлом, оскільки за даною адресою без реєстрації та без будь-яких правих підстав проживає відповідач ОСОБА_3, який використовує дане майно на власний розсуд. ОСОБА_3 був неодноразово попереджений про звільнення незаконно зайнятого їм жилого приміщення. Окрім цього, квартира знаходиться в незадовільному стані, ремонтні роботи не проводяться, розбита ванна, у квартирі з 2008 року відімкнене електропостачання, жиле приміщення заражене клопами, до виконкому Бахмутської міської ради надходять звернення від мешканців будинку щодо ОСОБА_3, який перебуває на обліку у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська, до квартири приходять особи, які систематично зловживають спиртними напоями, та влаштовують бійки, станом на 01.04.2016 року заборгованість за житлово-комунальні послуги по даній квартирі становить 11 002,14 грн.
Позивач посилаючись на ст. 116 ЖК УРСР, просить суд ухвалити рішення, яким виселити відповідача із займаного жилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке є комунальною власністю територіальної громади м. Бахмута, без надання іншого жилого приміщення.
Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення по справі заочного судового рішення.
Третя особа ОСОБА_4 та його представник - адвокат Топчийов Є.В. у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просили задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про день, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, вважаючи матеріали справи достатніми для розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстроване. Вказаний факт також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.02.2016 року. (а. с. 3-4).
Як вбачається з копії ордеру на жиле приміщення НОМЕР_1 від 19.12.1983 року, який був виданий згідно рішення виконкому міської Ради народних депутатів м. Артемівська від 15.12.1983 року № 582/2, ОСОБА_5 було видано ордер на право зайняття 1 - кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, ордер був виданий на склад родини 2 особи - ОСОБА_5 та її син - ОСОБА_6, 1971 року народження (а. с. 9).
В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить територіальной м. Артемівська. (а. с. 5).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 11 січня 2016 року відділом ДРАЦС по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 7).
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що вбачається зі свідоцтва про смерть на а. с. 8.
У відповідності до рішення виконкому Артемівської міської ради від 17.03.2016 року № 61 квартира АДРЕСА_1 надана ОСОБА_4, 1992 року народження, сироті, у зв'язку з чим останньому був виданий ордер на вказане жиле приміщення для вселення в установленому порядку, про що був зроблений запис з відміткою про реєстрацію за вказаною адресою у паспорті ОСОБА_4 (а. с. 10-12).
З наданих позивачем довідок комунальних підприємств вбачається, що в квартирі з 2008 року відімкнене електропостачання та мається заборгованість за комунальні послуги (а. с. 14-17).
Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений з жилого приміщення або обмежений в праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Частиною 1 ст.116 ЖК України передбачено, що виселення без надання іншого жилого приміщення може мати місце у разі, якщо наймач, член його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи попереджування і громадського впливу виявились безрезультатними.
У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», п. п.47-50 Правових позицій Верховного суду України, викладених в листі від 26.05.2001 року, зазначено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при тривалій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попереджування або громадського впливу не дали позитивних результатів. Факт застосування заходів запобігання судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, виконавчими комітетами, іншими уповноваженими органами, а заходів громадського впливу - органами самоорганізації населення (будинкові, вуличні, квартальні комітети, товариські суди тощо), повинен підтверджуватися письмовими доказами.
У даному випадку суду не надано доказів, що відповідач ОСОБА_3 систематично порушує правила співжиття і робить неможливим проживання з ним в одному будинку, крім того, відсутні відомості щодо того, що має місце тривала антигромадська поведінка відповідача, заходи попереджування результатів не дали.
Разом з тим, в матеріалах справи маються медичні довідки, копія медичної картки амбулаторного хворого, виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 616/275 неврологічного відділення міської лікарні № 2 м. Артемівська від 25.03.2016 року, з яких вбачається, що ОСОБА_3 переніс повторне гостре порушення мозкової діяльності (09.03.2015 р., 06.06.2015 р.) з глибоким лівостороннім геміпарезом, дизартрією на фоні гіпертонічної хвороби. (а. с. 45-49).
Окрім цього, рішенням Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 02.10.2017 року за позовом ОСОБА_3 до Бахмутської міської ради встановлений факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ОСОБА_5 у період з 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1. тобто по дату її смерті за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право користування житловим приміщенням - квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказане рішення не оскаржене та набрало законної сили 13.10.2017 року.
Підсумовуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача не доведені, не обґрунтовані та не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. 116, 150, 157 ЖК України, ст. ст. 383, 391 ЦК України, суд -
У задоволенні позовних вимог Бахмутської міської ради до ОСОБА_3 про виселення із жилого приміщення, третя особа ОСОБА_4 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.П.Харченко