Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Ковальчук Н.М., Шеремет А.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - патентного повіреного ОСОБА_2, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення компенсації за порушення авторського права на твір образотворчого мистецтва,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення компенсації за порушення авторського права на твір образотворчого мистецтва, - відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - патентний повірений ОСОБА_2 вказує на його незаконність, оскільки судом не повно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме статусу примірника твору позивача в журналі «Українська вишиванка», не з'ясовано способів використання твору кожним з відповідачів та правомірності такого використання твору.

Судом не враховано, що примірник твору ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», змінений (перероблений) на схему для вишивки та був розміщений в журналі «Українська вишиванка» НОМЕР_3 спецвипуск 2016 року видання на сторінках НОМЕР_5. Зазначає, що такий примірник твору є контрафактним, оскільки жодного дозволу на його використання ОСОБА_1 для відповідачів не надавала.

Судом залишено поза увагою, що факт продажу даного товару підтверджується фіскальними чеками від 25 лютого 2015 року на суму 38,00 грн., а також відео фіксацією купівлі-продажу контрафактного товару та може бути підтверджено свідченнями свідків.

Стверджує, що висновки суду щодо неналежності відповідача ФОП ОСОБА_3 ґрунтуються на єдиному доказі, листі співвидавця ТзОВ «Від «Діана Плюс», який не відповідає критеріям об'єктивності.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо вільного використання твору позивача, не звернув уваги, що відбулося використання твору ОСОБА_1 шляхом його зміни на схему вишивки, а дозволу на таку зміну отримана не було.

Зазначає, що дії відповідачів щодо передруку, копіювання у різному вигляді оформлення та дизайн журналу, серед яких є і твір ОСОБА_1 (перероблений у спосіб адаптації для роботи з вишивання) є актом привласнення авторського права художниці, тобто плагіатом одним з найбільш грубих видів порушення авторського права.

Вказує, що контрафактна продукція підлягає вилученню, а відповідачі зобов'язані виплатити компенсацію правовласнику у відшкодування завданої шкоди.

Просить рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не порушені авторські права, оскільки ілюстрація у журналі «Українська вишиванка» використана виключно з метою навчання вишиванню, у журналі зазначено ім'я автора твору - українська художниця ОСОБА_1 та джерело запозичення. Суд виходив також з того, що належним відповідачем і власником прав друкованого засобу масової інформації Українська вишиванка є ТзОВ видавничо-інформаційний дім «Діана плюс».

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом Право інтелектуальної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст. 435, 437 ЦК України, ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, а також майнові права, визначені ст. 440 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», зокрема виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Статтею 445 ЦК України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ст. 1 Закону України Про авторське право і суміжні права» визначено, що контрафактний примірник твору - примірник твору, опублікований і (або) розповсюджений з порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення.

В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» роз'яснено, що судам слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-XII); шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

У пункті 44 вказаної постанови зазначено, що особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону N 3792-XII при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК).

Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у 2009 році створила збірку творів образотворчого мистецтва (картин) «ІНФОРМАЦІЯ_2». Авторське право на зазначену збірку підтверджується свідоцтвом НОМЕР_4 про реєстрацію авторського права від 20 травня 2014 року.

Журнали «Українська вишиванка» НОМЕР_3 спецвипуск 2016 року видання, на сторінках НОМЕР_5 яких міститься контрафактний примірний твору позивача, а саме картини «ІНФОРМАЦІЯ_1», реалізовувались у відділеннях УДППЗ «Укрпошта» зокрема у м. Рівне по вул. Грушевського, 7, вул. Відінська, 44, вул. Коновальця, 5 та по вул. Київській, 12, деякі примірники якого були придбані представниками позивача за ціною 38,00 грн., що підтверджується фіскальними чеками від 25 лютого 2015 року (а.с. 27-30) та відео фіксацією купівлі-продажу контрафактного товару (а.с. 123).

Вбачається, що розповсюдження періодичних друкованих видань «Українська вишиванка» УДППЗ «Укрпошта» здійснює на підставі укладеного з ФОП ОСОБА_4 договору комісії №51-158 від 27 квітня 2015 року. При укладені договору комісії зазначається % винагороди, за яким реалізовуватимуться друковані засоби масової інформації і винагорода при реалізації видання у разі розміщення або нерозміщення творів авторського права не змінюється.

Згідно відомостей, зазначених на сторінках контрафактної продукції, видавцем її є ВІД «Діана плюс», ПП «ОСОБА_3». Підписано до друку 15.01. Тираж 33777. Замовлення №0731. Всі права належать ВІД «Діана плюс» та ПП «ОСОБА_3». Передрук, копіювання (як у друкованому, так і в електронному варіанті) або будь-яке інше використання (у тому числі розміщення у мережі Інтернет) матеріалів, оформлення, дизайну без письмового дозволу заборонене та переслідується у судовому порядку.

Виключні права на дане видання належить ВІД «Діана плюс», ПП «ОСОБА_3», що підтверджується міжнародним знаком охорони авторського права на титульній сторінці спірного журналу складеним з великої латинської літери С обведеної колом © із зазначенням осіб, які володіють правом на твір.

За змістом ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Авторське право на журнал «Українська вишиванка» НОМЕР_3 спецвипуск 2016 року відповідачем ФОП ОСОБА_3 не спростовано, доказів, які б свідчили про оспорювання нею такого права чи виключення її з співавторів вказаного випуску журналу не надано.

Крім того, сам по собі лист №1 від 05 квітня 2017 року де ТзОВ «ВІД «Діана плюс» вказує про те, що є одноосібним видавцем та власником вказаного журналу та зазначає про помилковість зазначення як співвласника ФОП ОСОБА_3 не є достатнім та належним доказом відсутності у ОСОБА_3 виключних прав на зазначений випуск журналу, оскільки будь-яких доказів про виключення відомостей про співавтора ні ТзОВ «ВІД «Діана плюс», ні відповідачем не надано, а судом таких доказів не здобуто.

За змістом п.«г» ч.1 ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

У відповідності до пп.«г», «е» ч.2 ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право на виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом «г» цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає зазначений позивачем розмір грошової компенсації правомірним та обґрунтованим, оскільки позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачами майнових прав суб'єкта авторського права шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права, а саме: факт опублікування, публічного показу об'єкта авторського права шляхом пропозиції продажу журналу «Українська вишиванка» НОМЕР_3 спецвипуск 2016 року на сторінках НОМЕР_5 якого міститься контрафактний примірний твору позивача, а саме картина «ІНФОРМАЦІЯ_1» та факт реалізації контрафактного зображення картини позивача.

Будь-яких доказів про те, що відповідачами не порушені авторські права, оскільки ілюстрація у журналі «Українська вишиванка» використана виключно з метою навчання вишиванню відповідачем ФОП ОСОБА_3 суду не надала, а судом таких доказів не здобуто.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Вбачається, що при пред'явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1363,00 грн., а при пред'явленні апеляційної скарги - 1499,30 грн., який підлягає стягненню на її користь з відповідачів по 954,10 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, ЦПК України, ст. ст. 307, 435, 437, 438 ЦК України, ст. ст. 1, 11, 50, 51, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - патентного повіреного ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 серпня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Рівненської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення компенсації за порушення авторського права на твір образотворчого мистецтва, задовольнити.

Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (код 21560045) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) компенсацію за розповсюдження контрафактної продукції та порушення виключних майнових прав у розмірі 58 000,00 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) компенсацію за поставку контрафактної продукції та порушення виключних майнових прав у розмірі 14 500,00 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) компенсацію за виготовлення контрафактної продукції та порушення виключних майнових прав у розмірі 63 800,00 грн.

Стягнути солідарно з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (код 21560045), фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (код НОМЕР_2) ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) штраф до державного бюджету в розмірі 13 630,00 грн.

Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (код 21560045), фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (код НОМЕР_2) ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір по 954,10 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: