Справа № 369/6377/17
Провадження № 2/369/2964/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05.10.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд», товариство з обмеженою відповідальністю «Аматіс», комунальне комерційне унітарне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс» про заборону вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та ТОВ «Екобуд» ще в 2008 році укладено договір резервування приміщення. За даним договором товариство зобовязувалось закріпити за ним приміщення квартиру по вул. Красний Пахар, 2в в с.Петрівське. На виконання умов договору він сплатив за майнові права 324 063,00 грн., тобто виконав умов договори в повному обсязі. Натомість товариство мало ввести в експлуатації житловий будинок. Але на час подання позовної заяви відповідач навіть не побудував даний житловий будинок. В даний час біля житлового будинку, в якому він придбав майнові права на квартиру, зявився офіс продажу ТОВ «Аматіс», який здійснює продаж квартир, але вони не володіють інформацією щодо його прав. Також він не може зясувати хто є правонаступником прав та обовязків за його договором. Оскільки його право є порушеним невиконання товариством обовязку по будівництву житлового будинку, тому він має побоювання щодо передачі майнових на його квартиру третім особам.

Просив суд заборонити ТОВ «Екобуд», ТОВ «Аматіс», комунальному комерційному унітарному підприємству «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради, ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс», а також іншим особам, що набули, або набудуть у майбутньому законних прав на реалізацію квартир у будинку, що будується за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Святопетрівське, вул.Красний Пахар. 2в. буд.3, черга 3, секція 1, - відчужувати у будь-який спосіб квартиру (або майнові права на неї) на користь третіх осіб.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов.

У судовому засіданні представник ТОВ «Аматіс» проти позову заперечував, подав письмові заперечення. Просила відмовити в задоволенні позову.

У судове засіданні відповідачі ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс» та комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. З врахуванням наведеного та у відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 16 квітня 2008 року між ТОВ "ЕКОБУД" та ОСОБА_1 укладено договір резервування приміщення № З/З-П/20.

Відповідно до п. 2.1. договору резервування ТОВ "ЕКОБУД", як Забудовник зобов'язався закріпити (здійснити резервування) та передати Покупцю/Позивачу ОСОБА_2 (двокімнатну квартиру загальною площею 76,25 кв. м., що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Красного Пахаря 2- В (теперішня назва вул. Теплична, 42), в будинку № 3, черга 3, секція 1, номер квартири 20) після введення в експлуатацію Житлового будинку.

Відповідно до п. 3.1. на покупця було покладено обов'язок укласти з ТОВ «КУА «Інвестиційний альянс» (ПВІФНВЗТ «ВІТЧИЗНА») договір відступлення права вимоги (неси) в межах Договору про участь у будівництві № 2201/08 від 22.01.2008, та придбати майнові права на приміщення за ціною 324063,00 гривень.

Покупець/Позивач в повному обсязі виконав умови договору резервування, а саме уклав з ТОВ «КУА «Інвестиційний альянс» (ПВІФНВЗТ «ВІТЧИЗНА») договір відступлення права вимоги (цесй) № 1/3 4/20 від 16.04.2008р. за Договором про участь у будівництві 2201/08 от 22.01.2008 року. На виконання договору резервування та договору відступлення права вимоги (цесіі) Покупець перерахував 100% вартості майнових прав на вказаний в договорі рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 18 квітня 2008 року на 324063,00 гривень, з призначенням платежу «оплата згідно договору відступлення права вимоги цесії № 1/3 4/20 від 16.04.2008р.».

Тобто, Позивач як Покупець виконав всі передбачені з ТОВ "ЕКОБУД" умови договору та набув майнових прав на вказану двокімнатну квартиру. В свою чергу ТОВ «Екобуд» мав ввести в експлуатацію Житловий будинок в 4 кварталі 2009 року, але останній порушив взяті на себе зобов'язання - Житловий будинок до цього часу не побудовано та не ведемо в експлуатацію. Дана обставина визнавалась сторонами в судовому засіданні.

Стороною договору відступлення права вимоги (цесії) № 1/3-4/20 від 16.04.2008 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс» (). 1 саме ця юридична особа отримала грошові кошти Позивача у розмірі 324 063 грн. (платіжне доручення № 1 від 18,04.2008 р.).

У п.І.І. статті 1 договору цесії чітко зазначено, що «цедент передає, а Цесіонарій приймає всі права вимоги за Договором про участь у будівництві № 2201/08 від 22.01.2008 р.» (далі - договір про участь у будівництві).

Пункт 2.3. статті 2 договору цесії містить умову про передачу цедентом цєсіонарію копії договору про участь у будівництві. А в пункті 2.1. статті 2 договору цесії чітко визначено, що право вимоги вважається відступлеиим в момент підписання Акту приймання - передачі у відповідності до вимог пункту 2,3. договору цесії.

В пункті 2.5. договору цесії наголошується на тому, що з моменту відступлення права вимоги, тобто з моменту підписання Акту приймання - передачі, цесіонарій заміщає цедента у всіх правовідносинах, які склалися між цементом і забудовником, з яким укладено договір про участь у будівництві.

А ні договору про участь у будівництві № 2201/08 від 22.01.2008 р., а ні Акту приймання - передачі Позивач не надав і не зробив жодних посилань на вказані документи у своїй позовній заяві.

В статі і 58 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, па які вона посилається як на підстав) своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав належних доказів порушення його прав та документально не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

У статті 509 Цивільного кодексу України наведено визначення зобов'язання, а саме: «Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.»

Статтею 527 ЦК України передбачено, що «боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, шо обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.»

Товариство з обмеженою відповідальністю «АМАТ1С» не укладало жодних договорів з ОСОБА_1 Крім того, у ТОВ «Аматіс» відсутні будь які договірні відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОБУД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс».

За ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Так, відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Способи судового захисту цивільних прав та інтересів особи визначені у ч.2 ст.16 ЦК України, в якій крім іншого зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, за змістом даних норм власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права у суді, який, визначається законом чи договором.

Оскільки позивач не довів своїх позовних вимогу, тому в задоволенні позову суд відмовляє. Сам по собі факт невиконання умов договору щодо будівництва обєкту не є підтвердженням наявності реальних побоювань позивача щодо передачі його майнових прав на обєкт нерухомості третім особам.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Екобуд», товариство з обмеженою відповідальністю «Аматіс», комунальне комерційне унітарне підприємство «Фінансова компанія «Житло-Інвест» виконавчого органу Київської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційний альянс» про заборону вчинення дій відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич