Справа № 606/1706/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоров»я України» до ОСОБА_2 про стягнення коштів за навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач державний вищий навчальний заклад «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоров»я України» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього вартості навчання в аспірантурі без відриву від виробництва на бюджетній формі у розмірі 18704.65 грн., оскільки останній не виконав індивідуальний план роботи без поважних причин, у зв»язку із чим був відрахований з аспірантури без відриву від виробництва.

В судове засідання представник позивача не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити із підстав, викладених у ньому, стягнувши із відповідача в користь позивача 18704.65 грн. за навчання та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення йому судових повісток, однак до суду повторно не зявився і не повідомив про причини своєї неявки.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зазначені вимоги закону та згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

Наказом ректора державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоров»я України» від 2 грудня 2013 року № 125-о ОСОБА_2 було зараховано на бюджетну форму навчання до аспірантури без відриву від виробництва за спеціальністю «внутрішні хвороби» на кафедру внутрішньої медицини № 1.

2 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення № 2/3а/2013, згідно з якою аспірант разом із іншими обов»язками, визначеними в угоді, зобов»язався виконати індивідуальний план роботи.

Оскільки ОСОБА_2 припинив виконання індивідуального плану роботи без поважних причин, на підставі листа Міністерства охорони здоров»я України від 10 лютого 2016 року № 08.01-49/11-сп/157/3272, рішення вченої ради державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоров»я України» від 23 лютого 2016 року (протокол засідання № 13), наказу ректора вказаного навчального закладу від 25 лютого 2016 року № 66 його відраховано з аспірантури без відриву від виробництва за спеціальністю «внутрішні хвороби» кафедри внутрішньої медицини № 1 з 25 лютого 2016 року.

Відповідно до п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 року № 309 аспірант, який був зарахований до аспірантури за державним замовленням і відрахований за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин, передбачених пунктом 19 цього Положення, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Відповідно до 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

На день звернення позивача до суду фактичні затрати на навчання відповідача-аспіранта без відриву від виробництва за державним замовленням 2013 року прийому складають 18704.65 грн.

Добровільно повернути зазначені кошти відповідач не бажає.

Аналізуючи докази у справі, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 порушені права позивача державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоров»я України», які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 179, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 526, 610 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоров»я України» до ОСОБА_2 про стягнення коштів за навчання задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоров»я України» кошти за навчання у розмірі 18704.65 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені ОСОБА_1 Міністерства охорони здоров»я України» 1600 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя