Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Григоренко М.П., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю прокурора Кондратюк А.В., Шеремета В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY", 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2K6X030355, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Знято арешт із вказаного автомобіля та скасовано заборону на його відчуження, накладені постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24 лютого 2014 року ВП № 42004597, від 23 квітня 2014 року ВП № 43003148, від 10 червня 2014 року ВП № 43493577, від 04 вересня 2014 року ВП №43493577, від 23 жовтня 2014 року ВП № 43493577, від 30 вересня 2015 року ВП № 48290143, від 31 грудня 2015 року ВП № 49745709. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що 19.07.2013 року спірний автомобіль відповідачем за договором купівлі-продажу був відчужений позивачу. Зокрема у розписці вказано, що ОСОБА_2 зобовязується укласти договір купівлі-продажу спірного автомобіля. У виданій 19.07.2013 року на ім."я позивача довіреності власником автомобіля також зазначений ОСОБА_2 при цьому встановлено термін, протягом якого дана довіреність є дійсною.

Окрім того, оформлення купівлі-продажу автомобіля шляхом видачі довіреності не відповідає вимогам законодавства.

Вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що спірний автомобіль не був належним чином відчужений, переданий за актом приймання-передачі та перереєстрований в органах ДАІ, а був зареєстрованим за ОСОБА_2

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити в повному обємі.

Прокурор Кондратюк А.В. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник ДПІ ОСОБА_3 підтримала правову позицію прокурора.

ОСОБА_2 завчасно і в установленому законом порядку повідомлявся про час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Представник ДВС подав заяву провести розгляд за відсутності представника.

Представник Рівненської міської ради просив провести розгляд за його відсутності.

Від імені ОСОБА_1 до суду було подано дві заяви виконані різними почерками, що він перебуває за кордоном і просить справу розглянути без нього та залишити в силі рішення місцевого суду.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що фактично спільні дії сторін та складені ними документи були направлені на зміну власника автомобіля. Нотаріально посвідчена довіреність забезпечувала позивачу право на повне розпорядження вказаним автомобілем як набувачем. Та приймаючи до уваги ту обставину, що на час першого накладання відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції арешту на спірний автомобіль (24 лютого 2014 року), цей автомобіль належав на праві власності ОСОБА_1, а не ОСОБА_2, на майно якого накладався арешт, і враховуючи правомірність відчуження ОСОБА_2 спірного автомобіля ОСОБА_1 19 липня 2013 року, для поновлення права останнього, за захистом якого він звернувся до суду, необхідно зняти арешт зі спірного автомобіля та скасувати заборону на його відчуження.

Такий висновок не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії CAT 062899, виданого ВРЕР ДАІ міста Рівне 18 липня 2013 року, на праві власності належав автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY», 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2K6X030355, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.12).

З розписки про отримання коштів в рахунок за автомобіль від 19 липня 2013 року, вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 10 400 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ складає 83200 грн., в якості оплати за проданий йому автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY», 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2K6X030355, реєстраційний номер НОМЕР_1. Також визначено зобовязання до 01.01.2014 року зняти автомобіль з реєстраційного обліку, уклавши нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу автомобіля з оплатою витрат порівно з покупцем (а.с.10).

19 липня 2013 року було видано довіреність, якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися (керувати, продати, обміняти, здати в оренду тощо) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ CAT 062899 вид. ВРЕР ДАІ м. Рівне 18 липня 2013 року. Ця довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрована в реєстрі за № 7033.

Як вбачається з матеріалів справи на спірний автомобіль, який зареєстрований за відповідачем, постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24 лютого 2014 року ВП № 42004597, від 23 квітня 2014 року ВП № 43003148, від 10 червня 2014 року ВП № 43493577, від 04 вересня 2014 року ВП № 43493577, від 23 жовтня 2014 року ВП № 43493577, від 30 вересня 2015 року ВП № 48290143 та від 31 грудня 2015 року ВП № 49745709 накладено арешт, як на майно боржника ОСОБА_2, та оголошено заборону на його відчуження.

Підстав для визнання права власності заОСОБА_1 та зняття арешту спірного автомобіля по справі не вбачається.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Згідно п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля також передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, якою затверджені Правила державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі Правила), згідно п.2 яких вони є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п.8 та п.40 зазначених Правил, державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови попереднього зняття їх з обліку в підрозділі ДАІ, при проводиться їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.34 Закону України «Про дорожній рух», державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Правомірність придбання транспортного засобу підтверджується, зокрема, довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1 (який діяв на той час), виданою суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль (п.8 Правил).

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, а тому відповідно до п.п.8, 40 Правил, залишається зареєстрованим за ОСОБА_2.

Відповідно до ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

При оформленні довіреності перехід права власності не відбувається, оскільки повірений отримує лише тимчасове право на здійснення від імені й на користь іншої сторони (власника майна) тих дій, які передбачені довіреністю. Такою дією може бути і продаж самого майна.

Таким чином, за своїм юридичним змістом доручення є договором про представництво, який є одностороннім і згідно якого повірений зобов'язується діяти від імені довірителя та не вправі вчиняти дії щодо майна на власну користь.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що між позивачем, з однієї сторони, та відповідачем, при оформленні довіреності на спірний автомобіль мало місце укладення правочину, який за своїм змістом є договором купівлі-продажу та у встановленому законом підтверджує перехід права власності на автомобіль від ОСОБА_2 до ОСОБА_1. Оскільки арешт було накладено на авто, що не належало позивачу, то підстав захищати його не виникло й відповідно непорушене право власника шляхом зняття арешту з авто не було.

Оскільки рішення постановлено з порушенням норм матеріального права і висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, то воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Прокуратурою Рівненської області за подання апеляційної скарги через Держказначейську службу двома квитанціями сплачено судовий збір в розмірі 1116,2+606,32, а всього 1722,52 грн..

Керуючись ст. ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, 309 , 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Рівненської місцевої прокуратури - задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі прокуратури Рівненської області сплачені через Держказначейську службу України м. Київ судові витрати з оплати судового збору в сумі 1722,52 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий : С.В. Боймиструк

Судді : М.П. Григоренко

ОСОБА_5