Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1481/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

03.08.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року у справі за позовом Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у вигляді переплати пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у вигляді переплати пенсії.

В обґрунтування позову зазначило, що 23 липня 1999 року на обліку в управлінні перебувала та отримувала пенсію по інвалідності з дитинства ОСОБА_2.

Пенсію ОСОБА_2 було призначено відповідно до довідки МСЕК серії 2-18 АЖ № 065247 від 21.07.1999 року, яку отримувала її мати у зв'язку з неповноліттям відповідачки.

З кожним продовженням групи інвалідності відповідачу продовжувалася й виплата пенсії.

Відповідно до заяви від 01.09.2001 року, що надійшла до управління від ОСОБА_2 , виплату пенсії по інвалідності заявнику було продовжено та переведено на її ім'я у зв'язку з набуттям повноліття.

Згідно з довідкою МСЕК серії 2-18 ВА № 052958 від 01.09.2003 року ОСОБА_2 встановлено довічно 3 групу інвалідності.

Відповідно до заяви від 01.09.2001 року відповідачу виплату пенсії було припинено у зв'язку з її переходом та взяттям на облік в управління праці та соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації для отримання державної соціальної допомоги відповідно до норм Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам».

До матеріалів пенсійної справи було долучено копію трудової книжки серії НОМЕР_1 відповідача. Відповідно до запису № 13 трудової книжки ОСОБА_2 з 19.06.2007 року призначено на посаду спеціаліста Дівочепільської сільської ради та присвоєно 15 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування.

Отже, враховуючи положення ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в період з 01.04.2015 року у відповідача було відсутнє право на отримання пенсії по інвалідності.

Для забезпечення особливого порядку виплати пенсії у квітні 2015 року Пенсійним фондом України було проведено звірку списків працюючих одержувачів пенсії із автоматизованої системи обробки пенсійної документації на базі комп'ютерних технологій, розроблену підрозділом Міністерства соціальної політик України, щодо виявлення пенсіонерів, які за даними персоніфікованого обліку працюють на спеціальній посаді, що не дають право на пенсію з 01.04.2015 року.

Про те за наслідками такої звірки ОСОБА_2 як пенсіонера, що працює на спеціальній посаді, що не дає права на отримання пенсії виявлено не було.

За період з 01.04.2015 року по 31.01.2016 рік з вини відповідача виникла переплата пенсії по інвалідності у зв'язку з чим виник борг перед позивачем в сумі 10 040 грн., що підтверджується довідкою від 26.04.2016 року про розмір фактично отриманої відповідачем за вказаний період.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Зазначило, що суд першої інстанції приймаючи рішення неповно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовав норми матеріального і процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено на підтверджено матеріалам справи, що ОСОБА_2 встановлено довічно 3 групу інвалідності , що підтверджується довідкою МСЕК серії 2-18 ВА № 052958 від 01.09.2003 року.

З вересня 2003 року ОСОБА_2 в Олександрійському районному Управлінні пенсійного фонду України отримувала пенсію по 3 групі інвалідності.

В матеріалах пенсійної справи відповідача міститься довідка №247 від 28 серпня 2007 року Дівочепільської сільської ради про те, що ОСОБА_2 працює спеціалістом сільської ради з 1 червня 2007 року, розпорядження №20 від 31 травня 2007 року.

Крім того, в матеріалах пенсійної справи є заява відповідача про те, що вона 01.06.2007 року вийшла на роботу. В розпорядженні Олександрійського районного управління Пенсійного фонду України № 125705 від 17.09.2007 року про призначення пенсії ОСОБА_2 зазначено, що вона працює.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-91цс14 від 2 липня 2014 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Оскільки під час розгляду справи не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 отриманих коштів, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення ст. 1215 ЦК України і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову Олександрійському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

Належних та допустимих доказів наявності передбачених ст.1215 ЦК України підстав для повернення безпідставно набутих коштів позивачем суду не надано.

На думку колегії суддів у ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мова іде про обставини, що відбулися у приватному житті особи-отримувача пенсії, тобто змін, що впливають на її правовий статус внаслідок особистих дій чи бездіяльності такої особи і які не можуть бути відомі позивачу.

У даному випадку правовий статус відповідачки змінено, публічно-правовим актом законом України, який доведено усім громадянам установам та організаціям в тому числі і таким, що ведуть систематизований та персоніфікований облік інвалідів - пенсіонерів.

За таких обставин у відповідачки не виникло підстав підтверджувати письмово і доводити позивачу інформацію прийняття та набуття чинності змін до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на виконання вимог ст. 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процес

уального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2017 року - залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: