Справа № 694/1176/17
провадження 2/694/631/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.11.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі:головуючої -судді Гончаренко Т.В.,

при секретарі Блискавці А.С.

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Звенигородка справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), площею 2,16 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.05.2000 року померла її мати ОСОБА_4, яка за життя склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла на її користь та вказує, що за померлою відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Шевченківської сільської ради зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧР №040927. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв»язку з втратою правовстановлюючого документу (оригіналу сертифіката). В своєму позові посилається на неможливість реалізації своїх прав спадкоємця в позасудовому порядку, у зв»язку з чим змушена звернутись з даним позовом до суду.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви в повному обсязі та просили їх задовольнити, водночас зазначивши, що сертифікат на право на земельну частку пай знаходиться у брата і він повідомив їй, що його спалив.Про втрату сертифікату на право на земельну частку пай з оголошенням в газету не зверталася.Не заперечує,щоб спадщину,яка складається з житлового будинку,що знаходиться в с.Шевченкове, Звенигородського району,Черкаської області прийняв її брат ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у нього. Проте, він не бажає надавати їх своїй сестрі ОСОБА_1 з метою недопущення оформлення останньою права власності на передбачену їй частину спадкового майна.

Представник Шевченківської сільської ради в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову. Просив розглядати справу за відсутності представника виконавчого комітету Шевченківської сільської ради.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про що в справі наявне підтвердження про вручення судового повідомлення.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, третьої особи ОСОБА_3 та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2000 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-СР № 139057 від 13.05.2000 року (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), площею 2,16 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ЧР №040927 від 18.09.1996 року.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Звенигородському районі міськрайонного управління у Звенигородському районі та м.Ватутіне Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 15.06.2017 року, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Шевченківської сільської ради дійсно зареєстрований сертифікат за №365 на ім»я ОСОБА_4. Серія ЧР №040927 від 18.09.1996 року, площею 2,55 умовних кадастрових гектарів. Державний акт на земельну ділянку на гр.ОСОБА_4 не виготовлявся та відповідно книг записів реєстрації державних актів фізичних осіб державний акт на право приватної власності на земельну частку (пай) ім»я ОСОБА_4 не зареєстровано. Згідно технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю співвласникам землі колишнього КСП «Шевченків Край» с.Шевченкове Звенигородського району, Черкаської області дані про виділення земельної частки (паю) на ім»я ОСОБА_4 відсутні (а.с.13).

Як вбачається із досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи № 862 до майна померлої 11.05.2000 року ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 є її дітьми, але позивачці згідно заповіту, посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради народних депутатів Звенигородського району, Черкаської області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 42, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право заповідала ОСОБА_6, вказане підтверджується дублікатом заповіту (а.с. 7) .

Учасники судового засідання звернулися до нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом та заповітом після померлої матері.

Після смерті ОСОБА_4, померлої 11.05.2000 року, 22.09.2000 року за №862 заведена спадкова справа. З заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої- Чепка (після одруження прізвище Михайлова) ОСОБА_7. 04.12.2015 року до спадкової справи додано заяву фактичне прийняття спадщини від сина померлої ОСОБА_3, який згідно довідки, виданої Шевченківською сільською радою Звенигородського району, Черкаської області від 03.12.2015 року за №500 проживав спільно з матір»ю ОСОБА_4. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалися.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області від 16.06.2017 року № 1960/02-31, позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну частку (пай), яке залишилось після смерті ОСОБА_4, померлої 11.05.2000 року, оскільки правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) сертифікат серії ЧР №040927, виданого Звенигородською райдержадміністрацією Черкаської області 18.09.1996 року втрачено (а.с.14).

При вирішенні даної справи суд враховує встановлені нормою статті 1 ЦПК України завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої ст.11 ЦПК України, яка передбачає диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як на підставу своїх вимог, позивачка посилається на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка ґрунтується на не поданні нотаріусу для цього правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Під час розгляду справи встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у третьої особи по справі ОСОБА_3 Однак, він не надає їх позивачці, оскільки з власних суб»єктивних міркувань вважає неправомірними майнові права останньої на визначене їх матір»ю у заповіті спадкове майно.

При цьому, ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ні позивачка, ні нотаріус не зверталися до нього з проханням або вимогами про надання оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки до спадкового майна входить ще житловий будинок, який знаходиться в с.Шевченкове, Звенигородського району, Черкаської області.

Будь-які докази цього сторонами також не надано.

Таким чином, суд вважає, що позивачка не позбавлена можливості самостійно або за посередництва нотаріуса, якою заведено спадкову справу до майна померлої, вирішити питання щодо надання ОСОБА_3 нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на спірне майно та належного оформлення нотаріусом майнових прав сторін на спадкове майно відповідно до заповіту, що вказує на передчасність звернення позивача із даною заявою до суду.

Крім того, слід наголосити, що суд не виконує функцій інших державних органів щодо оформлення права власності та, у даному випадку, не має повноважень для фактичної підміни правовстановлюючого документу на нерухоме майно судовим рішенням про визнання права власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим та заявленим передчасно, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 11, 57, 62, 64, 208, 209, 212 -215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 27.11.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя