Провадження № 2/537/940/2017
Справа № 537/2968/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І. за участю секретаря Пшенишної В.А., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3, управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області про визначення часток у праві спільної власності на земельну ділянку,

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 688 кв.м., яка розташована за адресою: м. Кременчук, вул. Локомотивна, 15, та належить на праві спільної сумісної власності померлій 25.12.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5; визнати за померлою ОСОБА_4 право спільної часткової власності в розмірі 3/5 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Кременчук, вул. Локомотивна, 15, та визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності в розмірі 2/5 частини земельної ділянки, що розташована за вказаною адресою.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 26.12.2016 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої позивач є єдиним спадкоємцем на підставі заповіту від 19.04.2004 року. Спадкове майно складається з 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: м. Кременчук, вул. Локомотивна, 15, та частини земельної ділянки площею 688 кв.м., що знаходиться за вказаною адресою та має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказана земельна ділянка є спільною сумісною власністю померлої ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2, частки співвласників земельної ділянки не визначені. У встановлений законодавством термін позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна після смерті своєї матері. 29.06.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого за позивачем визнано право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: м. Кременчук, вул. Локомотивна, 15. Одночасно позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом у вигляді частини земельної ділянки, що знаходиться за вказаною адресою, у звязку з тим, що розмір частки співвласників земельної ділянки не визначено.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа представник управління Держгеокадастру у м. Кременчуці Полтавської області в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши всі наявні письмові докази в справі, зясувавши всі обставини справи, вислухавши сторін, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 26.12.2016 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №339462, виданого 27.12.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що померлій ОСОБА_4 належали: 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Локомотивна, буд. 15, та на праві спільної сумісної власності земельна ділянка (кадастровий номер :09:001:0467) площею 688 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Локомотивна, буд. 15.

Згідно заповіту, складеного 19.04.2004 року в м. Кременчуці Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 5440, спадкодавець ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла належну їй частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Локомотивна, буд. 15, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої с нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Вказану 3/5 частки в спільній сумісній власності житлового будинку розміщеного по вул. Локомотивна, буд. 15 м. Кременчука Полтавської області, яка належала померлій ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 прийняв про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 29.06.2017 року, спадкова справа № 23/2017, зареєстрована в реєстрі за № 1581.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що не визначено частку померлої в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку розміром 688 кв.м., в звязку з чим позивач ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину на дану частку земельної ділянки, так як нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 29.06.2017 року

Як слідує з матеріалів справи земельна ділянка цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 688 кв.м., кадастровий номер :09:001:0467, що розташована по вул. Локомотивна, буд. 15 в м. Кременчук, Полтавської області, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 58778906 від 10.05.2016 року, витягом з рішення VII сесії міської ради VII скликання Кременчуцької міської ради Полтавської області від 27.04.2016 року Про передачу земельних ділянок у власність громадянам в м. Кременчуці, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 20.06.2017 року.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

В позовній заяві позивач просить визначити частку померлої ОСОБА_6 в спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 688 кв.м., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул. Локомотивна, буд. 15 в м. Кременчуці Полтавської області.

Згідно п. «в» ч. 2 ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України право власності на земельні ділянки громадяни України набувають на підставі прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, а тому, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

Описане правило фактично передбачає виняток із положень ст. 89 ЗК України (що передбачає спільну сумісну власність на земельну ділянку співвласників житлового будинку) і розширює перелік підстав виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку, встановлений ст. 87 ЗК України.

Так як право власності на земельну ділянку площею 688 кв.м., кадастровий номер :09:001:0467 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул. Локомотивна, буд. 15 в м. Кременчуці Полтавської області, належить на праві спільної сумісної власності двом особам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 то до позивача згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України перейшло право власності на частину даної земельної ділянки, яка належала ОСОБА_4, яка померла 26.12.2016 року.

У відповідності до п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/2".

Наведені норми чинного законодавства, роз'яснення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, та відповідні вимоги, дозволяють прийти до висновку, що визначення частки померлої особи у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно повинно здійснюватися судом в інтересах спадкоємців цієї померлої особи.

В звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 688 кв.м., кадастровий номер :09:001:0467 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул. Локомотивна, буд. 15, в м. Кременчуці Полтавської області, становить 3/5, а частка земельної ділянки за вказаною адресою відповідача ОСОБА_7 становить 2/5.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 16, 355, 368, 369, 372, 1216, 1218, 1222, 1223, 1268 ЦК України, ст. 81 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення часток у праві спільної власності на земельну ділянку - задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 688 кв. м., яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Локомотивна, 15, та належить на праві спільної сумісної власності померлій 26.12.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати за померлою 26 грудня 2016 року ОСОБА_4 право спільної часткової власності на 3/5 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Локомотивна, 15.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 2/5 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Локомотивна, 15.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії цього рішення.

Суддя: І.І.Дядечко

Повний текст рішення суду виготовлено 29.11.2017 року.