"29" листопада 2017 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
29 листопада 2017р. Справа 642/4148/17 Провадження №2/642/1559/17
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;
За відсутності позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яки заявили про розгляд справи за їх відсутності, відсутності відповідача ОСОБА_6 міської ради повідомлену про день та час рлзгляду справи;
розглянув у відкритому судовому засіданні, справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, до ОСОБА_6 міської ради, про визнання право власності у порядку спадкування, -
В мотивуванні позовних вимог позивачі вказали, 06.11.2015 р. померла ОСОБА_7 За заповітом, посвідченим приватніш нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 29.11.2012 р., спадкоємцями всього майна померлої у відповідних частках є: її син - ОСОБА_3 - 1/2 частка та її онуки: ОСОБА_4 - 1/4 частка і ОСОБА_5 - 1/4 частка.
На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1994 р., спадкодавцю належало 66/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_1. За цим Свідоцтвом, власниками майна, на праві сумісної власності є ОСОБА_9 та ОСОБА_7 Чоловік спадкодавця - ОСОБА_9, помер 26.03.2002 р. Спадкодавець прийняла спадщину після померлого чоловіка, а саме - його 33/100 частки вартири, так як на момент відкриття спадщини була зареєстрована і постійно проживала з ним та не відмовлялася від спадщини. Інші спадкоємці не приймали спадщини за ОСОБА_9
Позивачі прийняли спадщину за ОСОБА_7 у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.1268 - 1270 ЦК України, своєчасно подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. 18.03.2016 р. заведено спадкову справу №58726271.
За оформленням свідоцтва про право на спадщину, позивачі, у встановленому законом порядку, звернулися до Пятої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори. Ніхто прав власності у позивачів на спадщину не оспорює.
Нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно Свідоцтва про раво власності на житло від 15.12.1994 р., померлим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на праві сумісної масності належить 66/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_1, а за Довідкою КП «ХМБТІ», на підставі того ж Свідоцтва цим же особам належить квартира № 2 в будинку готельного типу в м. Харкові по вул. Золочівська, буд. № 3. Отже, зареєстроване право власності в КП «ХМБТІ» на квартиру № 2 в будинку готельного типу в цілому не відповідає праву власності спадкодавця (частка комунальної квартири), що надали позивачі до 5 ХДНК.
Тому позивачі на підставі вимог ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, вимагаєть:
- визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний № НОМЕР_1, прож.: пр-т. Гагаріна, 174АДРЕСА_2, м. Харків) право власності на 1/2 частину (частку) квартири № 2 в м. Харкові по вул. Золочівська, будинок №3, будинок готельного типу, в порядку спадкування за заповітом після померлої 06 листопада 2015 року матері - ОСОБА_7.
- визнати за ОСОБА_4 (ідентифікаційний № НОМЕР_2, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на 1/4 частину (частку) квартири № 2 в м. Харкові по вул. Золочівська, будинок № 3, будинок готельного типу, в порядку спадкування за заповітом після померлої 06 листопада 2015 року баби - ОСОБА_7.
- визнати за ОСОБА_5 (ідентифікаційний № НОМЕР_3, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на 1/4 частину (частку) квартири № 2 в м. Харкові по вул. Золочівська, будинок № 3, будинок готельного типу, в порядку спадкування за заповітом після померлої 06 листопада 2015 року баби - ОСОБА_7.
Відповідач заперечень суду не надав.
Позивачі, представник позивача на позові наполягали, що вказали в заявах наданих суду.
Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд встановив наступні факти та обставини:
Статтею 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Вимогами статті 1268 ч.3 ЦК України визначено: Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивачі прийняли спадщину за ОСОБА_7 у встановленому законом порядку, своєчасно подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. 18.03.2016 р. заведено падкову справу № 58726271, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 3296979 від 18.03.2016р.
Дії позивачів, щодо принняття спадшини відповідачют:
Статті 1233 ч.1, ст.1269 ч.1 ЦК України визначено:. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За оформленням свідоцтва про право на спадщину, позивачі, у встановленому законом порядку, звернулися до Пятої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори. Ніхто прав власності у позивачів на спадщину не оспорює.
Нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно Свідоцтва про раво власності на житло від 15.12.1994р., померлим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на праві сумісної масності належить 66/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_1, а за довідкою КП «ХМБТІ» від 22.07.2016 р. № 1001659, на підставі того ж Свідоцтва цим же особам належить квартиря № 2 в будинку готельного типу в м. Харкові по вул.Золочівська, буд. №3. Отже, зареєстроване право власності в КП «ХМБТІ» на квартиру №2 в будинку готельного типу в цілому не відповідає праву власності спадкодавця (частка комунальної квартири), що надали позивачі до 5 ХДНК.
Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1994 р. та відомостям з технічного паспорту квартири від 17.11.1994 р., померлим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на праві сумісної власності належить 66/100 часток комунальної квартири №2 розташованої на 1 поверсі 2 поверхового будинку № 3 по вул. мючівська у м. Харків, а саме: приміщення (кімнати) № 5 площею 10,4 м2 і №6 5 площею 16,2 м2 у квартирі ійьного заселення (комунальній) № 2 буд. № 3 по вул. Золочівська в м. Харкові, загальна площа частини імнат) 38,1 м2. У такому вигляді 16.01.1995 р. об'єкт був зареєстрований в КП «ХМБТІ».
Згідно Довідки КП «ХМБТІ» від 22.07.2016р. № 1001659 та відомостям з технічного паспорту квартири від 16.06.2016 р., на підставі того ж Свідоцтва, померлим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на праві сумісної класності належить в цілому (1 частка) квартира №2 в м. Харкові по вул. Золочівська розташована на 1 поверсі 2 роверхового буд. № 3 будинок готельного типу, загальна площа квартири - 38,1 м2, житлова - 26,6 м2 (кімнати № 5 - 10,4 м2 і № 6 5 - 16,2 м2). У такому вигляді об'єкт зареєстрований на цей час в КП «ХМБТІ». Окрім того, ці відомості є в КП «Жилкомсервіс», що підтверджено довідкою від 19.07.2016р.
Згідно Довідки КП «ХМБТІ» від 22.07.2016 р. встановлено, що 66/100 частин комунальної квартири № 2, складають квартиру № 2 в цілому у будинку готельного типу. Третя кімната кв. № 2 приватизована як квартира №3 іншою особою. Окрім того, листом від 11.07.2016 р. № 4996, КП «ХМБТІ» звернулося до ВПЖФ УКМтаП ДЕКМ ХМР з проханням внести відповідні зміни у Свідоцтво, вказуючи, що за матеріалами інвентаризаційної справи, квартира №2 є комунальною та складається з трьох кімнат, дві з яких приватизовані ОСОБА_11 і ОСОБА_7, згідно означеного Свідоцтва та складають 66/100 частини комунальної квартири, а згідно даних відділу збереження технічної документації КП «ХМБТІ» та обстеження 16.06.2016 р. встановлено, що кв. №2 фактично являється квартирою у будинку готельного типу. Отже, 66/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_3 та квартира №2 в будинку готельного типу №3 по вул. Золочівська в м.Харкові є одним самим об'єктом спадкового майна, його тотожність повністю доведено означеними письмовими доказами.
Отже, майно залишилося те саме, а документ, який посвідчує право власності спадкодавця на склад падкового майна вже не відповідає зареєстрованому на цей час праву власності спадкодавця.
Внести зміни до Свідоцтва про право ласності не можливо.
Окрім того, внести зміни до Свідоцтва неможливо, так як не тільки відсутній орган який його видав, а законом іе передбачено підстав для внесення змін та виправлень у правовстановлюючі документи на померлих осіб. Відповідно до ст. ст. 25, 346 ЦК України змінити правовстановлюючі документи на нерухоме майно за особою, ка померла, неможливо, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві іа момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до нших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу фийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
П. 23 постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах «Про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може вернутися до суду за правилами позовного провадження.
П. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з сзгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду рвільних справ про спадкування» зазначено: якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про раво на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання драва власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, радо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закон або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Керуючись ст.ст. 4,10,15,60,88,212-215 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, до ОСОБА_6 міської ради, про визнання право власності у порядку спадкування, задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний № НОМЕР_1, прож.: пр-т. Гагаріна, 174АДРЕСА_4, м. Харків) право власності на 1/2 частину (частку) квартири №2 в м. Харкові по вул.Золочівська, будинок №3, будинок готельного типу, в порядку спадкування за заповітом після померлої 06 листопада 2015 року матері - ОСОБА_7.
Стягнути з ОСОБА_6 міської ради шляхом повернення судового збору на користь ОСОБА_3 у сумі 723грн. 64 коп.. ОСОБА_4 у сумі 571грн. 64коп., ОСОБА_5 у сумі 1143.27грн.
Рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за заявою ОСОБА_6 міської ради про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 10ти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв