Справа № 629/4364/17
Номер провадження 2/629/1889/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого: судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції Харківській області, третьої особи відділу реєстрації ОСОБА_2 міської ради Харківської області про скасування арешту нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції Харківській області, третьої особи відділу реєстрації ОСОБА_2 міської ради Харківської області про скасування арешту нерухомого майна, посилаючись на те, що він є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: с. Світловщина, Лозівського району, Харківської області, вул. Лазурна, б. 3 та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,2500 га, наданої для обслуговування вищевказаного житлового будинку. На даний час позивач звернувся до державного нотаріуса з приводу оформлення договору купівлі-продажу вищевказаного будинку, але йому було в цьому відмовлено, оскільки 13 лютого 2010 року на спірну квартиру було накладено заборону відчуження нерухомого майна на підставі виконавчого листу № 2-950, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 02.11.2009 року. На даний час дана заборона не може бути знята, так як відсутній відповідний документ щодо можливості зняття заборони відчуження. В звязку з чим просить скасувати арешт в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, накладеного 13 лютого 2010 року Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на імя ОСОБА_1, на підставі виконавчого листу № 2-950, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 02.11.2009 року.

Позивач в судове засідання не зявилася, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі на підставі наданих ним письмових доказів.

Представник відповідача ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції України у Харківській області в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за відсутності представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечують та копію прийнятого рішення просили надіслати на адресу відділу.

Представник третьої особи відділу реєстрації ОСОБА_2 міської ради Харківської області в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила справу розглянути за відсутності представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: с. Світловщина, Лозівського району, Харківської області, вул. Лазурна, б. 3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 серпня 2016 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3. Іншим співвласником є сестра позивача ОСОБА_4.

Позивачу при зверненні до нотаріуса з заявою про відчуження спірної квартири стало відомо про наявність обтяження на дане нерухоме майно. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.09.2017 року за № 96465501 було виявлено обтяження на все майно, яке належить ОСОБА_1, підставою виникнення обтяження є виконавчий лист Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2009 року по цивільній справі № 2-950, реєстратор Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

07 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. З відповіді ОСОБА_2 МРВ від 05.10.2017 року № 10348/14.10-45 вбачається, що позивачу відмовлено в знятті заборони та реєстрації припинення обтяження з нерухомого майна, в зв'язку з тим, що на примусовому виконанні у відділі не перебувають виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_1.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України Про нотаріат, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України Про нотаріат, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п. 5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

При цьому, згідно з п. 78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням цього майна.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Таким чином, заборона відчуження 1/2 частини житлового будинку № 3 по вулиці Лазурній в с. Світловщина, Лозівського району, Харківської, яка належить на праві приватної власності позивачу по справі, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.

Крім цього, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.09. 2017 року № 96465501, вбачається, що станом на 06 вересня 2017 року на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: с. Світловщина, Лозівського району, Харківської області, вул. Лазурна (колишня вул. Калініна), б. 3 оформлено та зареєстровано право власності за ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09 серпня 2016 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3

Як вбачається з довідки № 2886 від 07.09.2016 року, виданої комунальним підприємством «Житлова управляюча компанія» ОСОБА_2 міської ради, заборгованість за комунальні послуги за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 3, б. 24, кв. 16 ОСОБА_1, відповідно до судового наказу № 2-950/2009, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області, в розмірі 6933 гривні 46 копійок та судовий збір у розмірі 121 гривні 80 копійок сплачено в повному обсязі.

З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності, не убачається наявності за ОСОБА_1 підстав для накладення заборони відчуження майна, суд приходить до висновку про задоволення позову та скасування і вилучення накладеного на підставі виконавчого листа, обтяження на майно позивача.

Поряд з цим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство встановлює два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачу про порушення відповідачем його права стало відомо з 05.10.2017 року, коли він отримав відповідь від начальника ОСОБА_2 МРВ ДВС про відмову в задоволенні його прохання зняти арешт з житлового будинку. До суду з позовними вимогами позивач звернувся 15.11.2017 року, не пропустивши таким чином строк звернення до суду за захистом свого порушеного права.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст..ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги.

Оскільки позивачем доведені обставини на які вона посилаються в позовній заяві належними та допустимими доказами, суд вважає за необхідне задовольнити дані позовні вимоги.

Вимога позивача не порушує нічиїх прав та обовязків і не суперечить вимогам діючого законодавства, Конституції України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 89, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 73, 74 Закону України «Про нотаріат», п.п.2,74,75,78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.02.2012 року № 296/5, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: с. Світловщина, Лозівського району, Харківської області, вул. Лазурна (колишня вул. Калініна), буд. 3, зареєстрований 13.02.2010 року 12:13:35 за № 9518170 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі виконавчого листа № 2-950/2009, виданого Лозівським міськрайонним судом Харківської області від 02.11.2009 року, власником якого зазначений ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Смірнова