Справа № 690/185/17
Провадження № 2/690/122/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.

при секретарі Руденко В.М.

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Ватутінської міської ради Черкаської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що у належній йому квартирі № 5, що розташована за адресою: вул. Звенигородська, 14, м. Ватутіне Черкаської області, прописана відповідач, яка фактично вказаною адресою не проживає за вказаною адресою з 2008 року. Реєстрація місця проживання відповідача у його квартирі створює незручності при оформленні документів щодо отримання субсидії, а зняти її з реєстрації без рішення суду на даний час неможливо.

Ухвалою суду від 15.08.2017 року судом залучено до участі у справі виконавчий комітет Ватутінської міської ради Черкаської області, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи Ватутінської міської ради ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 21.08.2017 року № 1449/02-21, у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2013 року № 468620 ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 2/3 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Підставами для виникнення права власності були свідоцтво про право власності на житло № 013352, видане 11.01.2000 року Ватутінським міським органом приватизації, та свідоцтво № 4147 про право на спадщину за законом, видане 18.12.2012 року державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори.

За змістом акту депутата Ватутінської міської ради VII скликання ОСОБА_4 від 10.06.2017 року, ОСОБА_2, ОСОБА_1 прописані, але не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, більше 10 років.

Відповідно до заочного рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 12.04.2017 року, яке 25.04.2017 року вступило в законну силу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини від 02.12.2010 року у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.

Таким чином, збереження або втрата права користування житлом за відсутності мешканця, у будь-якому випадку прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у приміщенні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України обовязком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідач понад 1 рік не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, 2/3 частини якої на даний час на праві спільної часткової власності належить позивачу. На сьогоднішній день відповідач свої речі у квартирі позивача не зберігає і не користуються нею, витрати, повязані з оплатою комунальних послуг та утриманням квартири не несе. Також між сторонами відсутня домовленість стосовно збереження за відповідачем права користування житловим приміщенням. Шлюб між сторонами розірвано у встановленому законом порядку, як наслідок, відповідач не є членом сімї власника будинку.

За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, щодо чого й сама не заперечує.

З огляду на вказане, при задоволенні даного позову суд, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 10, 11, 88, 208-209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Ватутінської міської ради Черкаській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий 19.02.1998 року Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, сплачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Линдюк