Справа № 1821/8233/15-ц
Провадження № 2/761/833/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» (далі - Позивач), в особі свого представника, 24 листопада 2015 року звернулося до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Згідно ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року, цивільну справу передано до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 квітня 2014 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АС/9989139, за умовами якого Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки «Порше», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Представник Позивача зазначив, що 23 квітня 2014 року стався страховий випадок: дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням Відповідача, та автомобіля марки «Мітсубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, автомобілем марки «Субару», державний номерний знак НОМЕР_3, та автомобілем марки «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_4, у результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Зазначив, що відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2014 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. Представник Позивача зауважив, що потерпілі від дорожньо-транспортної пригоди особи, автомобілі яких зазнали механічних пошкоджень у результаті дорожньо-транспортної пригоди, звернулися до Позивача із заявами про виплату страхового відшкодування. На виконання обов'язків, передбачених Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 квітня 2014 року, Позивач сплатив особам, які звернулися, страхове відшкодування в загальному розмірі 61 504 грн. 23 коп., що підтверджується платіжними дорученнями. Представник Позивача, посилаючись на ряд норм чинного законодавства, у тому числі статтю 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважає, що оскільки Відповідача визнано винною у дорожньо-транспортній пригоді, до того ж, вона протягом трьох робочих днів не повідомила Позивача про настання страхового випадку, остання зобов'язана відшкодувати Позивачу виплачене ним страхове відшкодування в порядку регресу. Просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на користь Позивача страхове відшкодування у розмірі 61 504 грн. 23 коп. в порядку регресу, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Позовні вимоги просила суд задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні, представники Відповідача позов не визнали. У задоволенні позовних вимог просили суд відмовити повністю. У письмових запереченнях проти позову, свою позицію обґрунтовували тим, що оскільки факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; Відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності; сам Позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення Відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях. Вважає позов необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши пояснення представника Позивача та представників Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

За умовами пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом частини 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 16 квітня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АС/9989139, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль марки «Porsche Cayenne», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 68).

Крім того, суд встановив, що 23 квітня 2014 року ОСОБА_1, в місті Харкові, керуючи автомобілем марки «Porsche Cayenne», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Культури (пр. Леніна, 12) не вибрала безпечної швидкості, не впоралась з керуванням, допустила наїзд на автомобілі: «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_2, «Subaru Outback», державний номер НОМЕР_3, «Honda Civic», державний номер НОМЕР_4, які були припарковані біля будинку № 12 по пр. Леніна в м. Харкові (а.с. 16).

У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілям були завдані механічні пошкодження.

За змістом частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2014 року по справі № 638/7087/14-П, щодо даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 16).

Вказане судове рішення є чинним.

Суд встановив, що 12 травня 2014 року власники автомобілів «Subaru Outback», державний номер НОМЕР_3, «Honda Civic», державний номер НОМЕР_4 та 01 вересня 2014 року власник автомобіля «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_2, звернулися до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» із повідомленнями про факт настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 5-7).

На підставі наданих документів, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» зазначену дорожньо-транспортну пригоду визнано страховим випадком, що підтверджується страховими актами № 712-8458, № 712-8458/1 від 12 грудня 2014 року та страховим актом № 712-8458/2 від 13 травня 2015 року та власникам, пошкоджених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23 квітня 2014 року, здійснено виплату страхових відшкодувань у загальному розмірі 61 504 грн. 23 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 52-53, 53-54, 55-56, 57-59).

Відповідно до підпункту ґ) підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

За змістом підпункту 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно підпункту 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Однак, як встановлено судом, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, Відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності, сам Позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення Відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 3607 Цивільного процесуального кодексу України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахування викладеного, на підставі статей 993, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, статей 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, статей 10, 11, 13, 57, 60, 61, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :