АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2290/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 19 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будівлями , -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будівлями.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником будинковолодіння, розташованого за адресою: Черкаська область, м. Ватутіне, вул.Вокзальна, 45. Вказане домоволодіння межує з будинковолодінням № 43 по вул. Вокзальній, співвласниками якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

Відповідно до даних технічного паспорту на садибу №43 по вул. Вокзальна, м. Ватутіне, сусідами, а саме ОСОБА_6 на межі домоволодінь проведено самочинне будівництво двоповерхового капітального сараю. За схематичним планом земельної ділянки самочинне будівництво помічене, як сарай літера «Ж» і розташована дана забудова прямо на межі без будь-яких відступів від території домоволодіння ОСОБА_7.

Вважає, що ОСОБА_6 допускає порушення законодавчо встановлених будівельних норм, та як наслідок, порушення прав позивача як власника суміжної садиби створюючи перешкоди у користуванні нерухомістю та створюючи загрозу пожежної безпеки відносно забудованої відповідно до технічної документації літньої кухні, яка помічена в плані літерою «Б», з прибудовами «б», «б1».

ОСОБА_7 неодноразово зверталась до виконавчого комітету Ватутінської міської ради, але постійно отримувала відповіді, що вирішення питання самочинних забудов збудованих з порушенням положень законодавства не входить до компетенції міської ради. Позивачу рекомендовано звернутись до Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

В червні 2016 року ОСОБА_7 звернулась з проханням вжити заходів щодо знесення незаконно зведеної будівлі відповідача до ДАБІ України та 19.08.2016 року отримала листа №338/1023-1.14-Ш, яким управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області повідомило, що ОСОБА_6 дійсно незаконно самочинно збудувала капітальний сарай «Ж» в звязку з чим вирішено притягнути її до адміністративної відповідальності.

Листом № 420/1023-1.14-Ш від 30.09.2016 року повідомлено про те, що управлінням ДАБІ у Черкаській області виявлено порушення ОСОБА_6 при зведенні самочинних забудов пункту 3.25 ДБН 360-92, абз.4 ч.1 ст.25 ЗУ «Про основи містобудування», п.1.2 ДБН А 3.1-5-1996 «Організація будівельного виробництва». ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18.08.2016 року. Відповідальність за виявлені правопорушення передбачено ч.1 ст.96 КУпАП, винесено постанову №122 від 19.08.2016 року. З метою усунення виявлених порушень складено припис №135 від 18.08.2016 року, де вимагається привести будівлі до вимог чинного законодавства до 18.08.2017 року.

При цьому, управління ДАБІ у Черкаській області рекомендувало позивачу також звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Дана відповідь в певній мірі підтвердила факт незаконних дій відповідачки, але практично не вирішила питання щодо нормального та повноцінного використання ОСОБА_7 своєї присадибної земельної ділянки та літньої кухні.

Перевіркою встановлено, що самочинна забудова зведена ОСОБА_6 порушує встановлені протипожежні норми (не дотримано 1 м. від межі домоволодінь), порушує встановлену нормативну тривалість інсоляції та норм освітленості, порушення вимог до влаштування необхідних інженерно технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Крім того, відповідачем не дотримано порядку проведення будівництва, не виготовлено проект забудови, не погоджено даної забудови з Управлінням ДАБІ, що призвело до зведення самочинної забудови, яку не можливо привести у відповідність до норм законодавства враховуючи численні порушення.

Уточнивши свої позовні вимоги, просила усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_7 права користування та розпорядження своїм майном літньою кухнею «Б» з прибудовами «б», «б1» та прилеглою до неї земельною ділянкою, розташованих за адресою: Черкаська область, м.Ватутіне, вул.Вокзальна,45, шляхом знесення незаконно самочинно зведеного ОСОБА_6 сараю літера «Ж», розташованого за адресою: Черкаська область, м. Ватутіне, вул.Вокзальна,43.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 19 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено. Ухвалено, усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_7 права користування та розпорядження своїм майном літньою кухнею «Б» з прибудовами «б», «б1» та прилеглою до неї земельною ділянкою, розташованих за адресою: Черкаська область, м.Ватутіне, вул.Вокзальна,45, шляхом знесення незаконно самочинно зведеного ОСОБА_6 сараю літера «Ж», розташованого за адресою: Черкаська область, м. Ватутіне, вул.Вокзальна,43.

Судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені нею витрати по оплаті правової допомоги в сумі 4000 грн. 00 коп. та по оплаті судової будівельно-технічної експертизи в сумі 6464 грн., а всього 10464 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовити повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах

доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія

приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є власником будинковолодіння, розташованого за адресою: Черкаська область, м.Ватутіне, вул. Вокзальна, 45, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на не нерухоме майно (а.с.6).

Відповідно до Державного акту Серія ЧР № 139916 ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,0696 га, яка розташована за адресою вул. Вокзальна, 45, м. Ватутіне, Черкаська область, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:010:0124 (а.с.7).

Вказане домоволодіння межує з домоволодінням за адресою: Черкаська область, м.Ватутіне, вул.Вокзальна,43, співвласником якого є ОСОБА_6, що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.8).

Відповідно до технічного паспорту на садибу №43 по вул.Вокзальна, м.Ватутіне, Черкаської області ОСОБА_6 на межі домоволодінь проведено самочинне будівництво двоповерхового капітального сараю. За схематичним планом земельної ділянки самочинне будівництво помічене як сарай літера «Ж» і розташована дана забудова прямо на межі без будь-яких відступів від території домоволодіння ОСОБА_7 (а.с.9).

ОСОБА_6 в ході розгляду справи апеляційним судом підтвердила, що сарай «Ж» збудувала саме вона.

Управлінням ДАБІ у Черкаській області 18 серпня 2016 року було здійснено позапланову перевірку 1/2 домоволодіння за адресою: вул. Вокзальна, 43 м. Ватутіне, Черкаської області, власником якого являється ОСОБА_6 Вказано, що на момент перевірки факт виконання будівельних робіт без належно оформлених документів дозвільного характеру за вказаною адресою підтвердився, тому було відреаговано і вжито заходи щодо самочинного будівництва з порушенням ДБН 360-92** п.3.25. ОСОБА_6 на даний час притягається до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення (а.с.15).

Листом № 420/1023-1.14-Ш від 30 вересня 2016 року, ОСОБА_7 було повідомлено про те, що Управлінням ДАБІ у Черкаській області виявлено порушення ОСОБА_6 при зведенні самочинних забудов пункту 3.25 ДБН 360-92**, абз.4 ч.1 ст.25 ЗУ «Про основи містобудування», п.1.2 ДБН А 3.1-5-1996 «Організація будівельного виробництва». ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.43). Складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18 серпня 2016 року (а.с.42). Відповідальність за виявлені правопорушення передбачено ч.1 ст.96 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №122 від 19 серпня 2016 року (а.с.53) про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

ОСОБА_9 з постановою погодилась та сплатила відповідну суму штрафу, що стверджується чеком (а.с.54). З метою усунення виявлених порушень інспекцією складено припис №135 від 18 серпня 2016 року (а.с.44), де вимагається привести будівлі до вимог чинного законодавства до 18 серпня 2017 року. При цьому, управління ДАБІ у Черкаській області рекомендувало позивачу також звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Перевіркою було встановлено, що самочинна будівля зведена ОСОБА_6 порушує встановлені протипожежні норми (не дотримано 1 м. від межі домоволодінь), порушує встановлену нормативну тривалість інсоляції та норм освітленості, порушення вимог до влаштування необхідних інженерно технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Крім того, відповідачем не дотримано порядку проведення будівництва, не виготовлено проект забудови, не погоджено даної забудови з управлінням ДАБІ, що призвело до зведення самочинної забудови, яку не можливо привести у відповідність до норм законодавства враховуючи численні порушення.

В ході розгляду справи ухвалою суду було призначено будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до Висновку № 02-17 від 28 червня 2017 року судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що відповідачем при будівництві сараю, літера «Ж», що розташований за адресою: м. Ватутіне, вул. Вокзальна, 43, Черкаської області порушені вимоги п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно яких для догляду за будівлями і здійснення їх поточного

ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції

стіни треба приймати не менше 1,0м. При цьому повинно бути забезпечене

влаштування необхідних інженерно - технічних заходів, що, запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію

суміжних ділянок. Крім цього при будівництві сараю, літера «Ж» порушені протипожежні вимоги п.3.25а ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно яких відстань між будівлею сараю, літера «Ж» та будівлею літньої кухні, літера «Б» з прибудовами «б», «б1» при існуючих конструктивах будівель повинна складати 8м.

Будівля сараю, літера «Ж», що належить відповідачу, порушує встановлені ДБН-360-92** "Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень" протипожежні відстані між будівлею сараю, літера «Ж», що належить відповідачу та будівлею літньої кухні, літера «Б» з прибудовами «б», «б1», що належить позивачу, що несе загрозу пожежній безпеці будівлі літньої кухні, літера «Б» з прибудовою, літера «б», «б1».

Наявна будівля сараю, літера «Ж», що розташований за адресою вул. Вокзальна, 43, м. Ватутіне, Черкаської області несе загрозу пожежній безпеці будівлі літньої кухні, літера «Б» з прибудовою, літера «б», «б1», що розташована за адресою: вул. Вокзальна, 45, м. Ватутіне, Черкаської області.

При дослідженні першого та другого питання експертом встановлено, що будівля сараю літера «Ж», яка належить відповідачці збудована з порушення будівельних та протипожежних норм, а саме не дотримана відстань до межі суміжного будинковолодіння № 45 по вул. Вокзальна, що належить позивачу, яка згідно з п.п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», повинна бути не менше 1,0 метри /фактично збудовано на межі/.

При дослідженні протипожежних відстаней від сараю «Ж», що належить відповідачу до літньої кухні, літера «Б» з прибудовою, літера «б», «б1», встановлено, що відстань між цими будівлями складає 1,3 метри, що порушує вимоги ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», яка повинна бути при існуючих конструктивах будівель 8 метрів.

Питання самочинного будівництва та його наслідків регулює стаття 376 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України обєкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Згідно з частиною другою статті 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом частин 4 та 7 статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого обєкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З врахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.

Збудований обєкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови обєкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, передбачений статтею 391 ЦК України.

Згідно із положеннями цієї статті власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням володіння.

Право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення із застосуванням наслідків, в тому числі і шляхом знесення самочинного будівництва чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Із матеріалів справи об»єктивно вбачається, що сарай «Ж» є самочинним будівництвом, зведений з порушенням ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», з порушенням протипожежних вимоги п. 3.25а ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», » несе загрозу пожежній безпеці будівлі літньої кухні, літера «Б» з прибудовою літера «б», «б1», що розташована за адресою: Черкаська область, м.Ватутіне, вул. Вокзальна,45, та належить ОСОБА_7. Його перебудова без перенесення на відповідну відстань, а саме на відстань 8 метрів від будівлі «Б» з прибудовами позначеними літерами «б», «б1» є неможливою.

Управлінням Державної архітектурно будівельної інспекції у Черкаської області складався припис № 135 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому ОСОБА_6 вказували на порушення допущені останньою та надавався термін для приведення у відповідності до вимог законодавства , а саме до 18 серпня 2017 року. ОСОБА_6 була ознайомлена з даним приписом, про що свідчить підпис, однак вказані порушення не усунула.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що в результаті побудови відповідачкою сараю «Ж» були порушені права позивачки ОСОБА_7, яка є власницею домоволодіння та земельної ділянки по вул.. Вокзальна, 45 в м. Ватутіне. З метою усунення порушення прав позивачки були використані всі передбачені законодавством заходи реагування, а саме притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності та надання строку для усунення існуючих порушень, які відповідачка не виконала, тобто фактично відмовилась від їх виконання. Також при ухваленні рішення судом було враховано, що перебудова сараю «Ж» без перенесення на необхідну відстань, яка відповідно до Висновку експерта має складати 8 м. є неможлива.

При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції також були враховані роз»яснення викладені в п.п. 22, 24 Постанови Пленуму ВССУ № 6 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни відсутні

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта стосовно того, що судом першої інстанції не зясовано та не визначено особу яка має право при даних обставинах справи на звернення з позовом, вказуючи на те, що з даним позовом має право звертатися орган державної влади і орган місцевого самоврядування. Оскільки, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Колегія суддів вважає, що в даній справі вбачається факт порушення прав позивача зі сторони відповідача.

Твердження апелянта про те, що судом було зроблено висновок про неможливість перебудови сараю «Ж» без урахування думки експерта викладеної у висновку /а.с. 107/ про те, що відповідачу необхідно провести перебудову сараю для усунення порушень вимог п.3.25 та 3.25а ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідно до припису відповідачці надавався термін для усунення вищевказаних порушень, однак вона їх не виконала. Крім того, саме із Висновку експерта вбачається, що відстань між будівлею «Б» з прибудовами «б», «б1» до сараю «Ж» має бути 8 м., що і свідчить про неможливість перебудови без перенесення сараю «Ж» на вказану відстань. Колегія суддів також звертає увагу, що з питанням про отримання дозволу на перебудову сараю «Ж» у відповідні органи, на що вказує експерт, відповідачка не зверталась, такого дозволу ні на час розгляду справи судом першої інстанції ні апеляційним судом не отримала. Позиція відповідачки та її представника викладена в ході розгляду справи апеляційним судом про наміри перебудови сараю, без отримання дозволу на це - є безпідставні.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставні, а тому рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 19 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будівлями залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :