Справа № 372/1223/17 Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/3413/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 18 03.08.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Березовенко Р.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Волошина В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, про визнання недійсним договору про відступлення вимоги,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум», ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, про визнання недійсним договору про відступлення вимоги. В ході розгляду справи позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила до ухвалення рішення по справі заборонити вчиняти будь-які дії з відчуження та реєстраційні дії із зміни прав власності на об'єкти нерухомого майна, включених до предмету іпотечного договору без номера від 06.03.2008 року, реєстровий номер 4598к та додаткового договору б/н від 06.03.2008 року, реєстровий №1101, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та 3 земельні ділянки площею 0,165 га, 0,165 га та 0,100 га відповідно, розташовані в АДРЕСА_2.

Свою заяву обґрунтувала тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» направив ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень № 040417 від 13 квітня 2017 року, у зв'язку з чим відповідач має можливість протягом 30-ти днів з моменту отримання вказаної вимоги звернутись до нотаріуса чи державного реєстратора Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із заявою про відчуження спірного нерухомого майна, що може ускладнити виконання рішення судуу разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 15.05.2017 р. заяву ОСОБА_2 задоволено, заборонено вчиняти (без зазначення кому) будь-які дії з відчуження та реєстраційні дії із зміни прав власності на вказані об'єкти нерухомого майна.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що судом невірно надано оцінку наданим доказам та допущено невідповідність його висновків обставинам справи. Зазначає, що судом були порушені його права. Вважає оспорювану ухвалу незаконною, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є вона реальною, навести мотиви та підстави для таких своїх висновків. В той же час оскаржувана ухвала суду наведеним вимогам не відповідає.

Так, єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі. В той же час в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилається на «існування небезпеки заподіяння правам та інтересам позивача істотної шкоди», що не є передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення, відтак не може вважатися законним. При цьому суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі взагалі не наводить та не дає оцінки існуванню ризиків, що дають підстави для застосування забезпечення позову. Жодної мотивації з цього приводу оскаржувана ухвала не містить. Таким чином наявність передбачених законом підстав для забезпечення позову в даному випадку залишилося недослідженим, а суд першої інстанції вирішив таке питання без належного обґрунтування свого рішення.

Не зазначив в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції й те, в чому саме, з його точки зору, може взагалі полягати ризик невиконання рішення по справі за позовом про визнання договору недійсним, зважаючи на те, що виконання такого рішення не потребує вчинення якихось дій, а оскаржуваний договір у разі задоволення позову набуває статусу недійсного одразу з моменту вступу рішення в силу.

Не може погодитися колегія суддів апеляційного суду й з обраним судом видом забезпечення, оскільки заборона вчиняти дії стосовно невизначеного кола осіб не може вважатися відповідним заходом, співмірним з наявними та оціненими ризиками.

У відповідності до положень ст. 312 ЦПК України за результатами розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення. З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, питання, які підлягали вирішенню при її постановленні, досліджені судом не були, відтак ухвала підлягає скасуванню з направленням на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» сплатило судовий збір у розмірі 3200,00 (платіжні доручення № 418 та № 419 від 23 травня 2017 року по 1600,00 грн. кожне). В той же час згідно вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» дана апеляційна скарга мала бути оплачена судом збором у розмірі 1600,00 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За таких умов надмірно сплачена апелянтом сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 15 травня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» сплачений за подання апеляційної скарги згідно з платіжним дорученням № 418 від 23 травня 2017 року на рахунок 0001, отримувач - ГУ ДКСУ у Київській області, код отримувача - 37955989, код банку отримувача - 821018, суму судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О.Журба

Судді: Р.В. Березовенко

А.С. Сержанюк