Справа № 2-2772/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Мишак І.Ю.,

за участю: представника заявника - Чайки О.А.,

представника заінтересованої особи ТОВ - Семенова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві (надалі Подільський РВ ДВС м.Київ), Публічне акціонерне товариства «Сведбанк» (надалі ПАТ «Сведбанк»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (надалі ТОВ «ФК «Вектор Плюс») на дії та рішення старшого державного виконавця Трухановського Олександра Дмитровича, -

встановив:

В вересні 2016 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця Трухановського О.Д. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2016 року у ВП № НОМЕР_1 про арешт коштів боржника при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2772 від 22.08.2011 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2016 року поштою, скаржник отримала постанову про арешт коштів боржника від 15.08.2016 року за виконавчим листом № 2-2772, який був виданий 22.08.2016 року Подільським районним судом м. Києва. Крім того, скаржнику невідомо чому стягувачем виступає ТОВ «ФК «Вектор Плюс», оскільки із оскаржуваної постанови вбачається, що стягувачем є ПАТ «Сведбанк», ніякої заміни у виконавчому провадженні стягувача ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не відбулося і їй нічого про це невідомо. У зв`язку з вище викладеним скаржник просить суд задовольнити скаргу.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 09.10.2017 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

В судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу з підстав зазначених в ній, просив задовольнити та ухвалити відповідне рішення, надав пояснення аналогічні викладеним в скарзі.В

Державний виконавець Подільського РВ ДВС м. Києва Трухановський О.Д. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Сведбанк» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи (стягувача) ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в судовому засіданні заперечував проти задоволення скаргине, посилаючись на те, що відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 07.08.2013 року відбулась заміна сторони у виконавчому провадженні з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «ФК «Вектор Плюс», в зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що заочним рішенням Подільського районного суду м Києва від 25.07.2011 року по справі № 2-2772/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 91 301,75 дол. США, заборгованість за процентами у розмірі 32 973,00 дол. США, всього на загальну суму 124 274,75 дол. США та пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 157 802,63 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та 120,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

08.09.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Павленко Ю.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.

Ухвалою Подільського районного суду м Києва по справі № 758/8687/13-ц від 07.08.2013 було замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ» ФК «Вектор Плюс».

15.08.2016 старшим державним виконавцем Трухановським О.Д. Подільського РУЮ ДВС ГТУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на кошти, що містяться на всіх відкриті рахунки боржника, зокрема, у банку ПАТ «Приватбанк».

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент відкриття та здійснення виконавчого провадження, передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в новій редакції, яка діяла на момент повернення виконавчого документа та діє на даний час, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент відкриття та здійснення виконавчого провадження, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент відкриття та здійснення виконавчого провадження, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом одного року.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент відкриття та здійснення виконавчого провадження, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ч.5 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, при досліджені виконавчого провадження № НОМЕР_1 було встановлено, що дії приватного виконавця були спрямовані на виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 25.07.2011 року.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Єторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ( "Чіжов проти України" п. 40).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що постанова про арешт коштів боржника від 15.08.2016 року відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та спрямована на виконання рішення Поділсьького районного суду міста Києва від 25.07.2011 року , а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Публічне акціонерне товариства «Сведбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на дії та рішення старшого державного виконавця Трухановського Олександра Дмитровича щодо постанови від 15.08.2016 р. про арешт коштів в межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова