Справа № 168/700/17
Провадження № 2/168/247/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань - Островерха Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Нововижівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з позовом до Нововижівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4. Зазначають, що вона проживала одиноко, шлюб не укладала і дітей не мала. За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла майно ОСОБА_5 та ОСОБА_3, в рівних частинах. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та не встиг оформити спадкових прав на майно. Позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачі зазначають, що прийняли спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали суду, кожен зокрема, заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Нововижівська сільська рада просить розглядати справу за відсутності її представника, позов визнає.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (аркуш справи 14).

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання державним нотаріусом спадкової справи № 143/2017, заведеної після смерті ОСОБА_4, встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (аркуш спадкової справи 5). За життя вона склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Нововижівської сільської ради Старовижівського району Волинської області 27 липня 1995 року, та заповіла, зокрема спірний будинок ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частинах (аркуш спадкової справи 9), заповіт не змінений та не відмінений (аркуш спадкової справи 11-13). Відповідно до довідки Нововижівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 15 грудня 2016 року №617 наявної в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном (аркуш спадкової справи 8). ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (аркуш спадкової справи 6).

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що державним нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 16), а ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та не встиг оформити право власності на спадкове майно.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори, спадкоємець за законом ОСОБА_2 набула право власності на частину спадкового майна, (аркуш справи 9). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 немає (аркуш спадкової справи 1 - 14).

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що державним нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 16).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Нововижівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 15 грудня 2016 року №617 (аркуш спадкової справи 8), витягом з погосподарської книги №4 за 2016-2023 роки Нововижівської сільської ради Старовижівського району Волинської області по номеру об'єкта погосподарського обліку №01-0158-3 (аркуш справи 17), підтверджується право спадкодавця ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1. Позивачі виготовили Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (аркуш справи 18-25).

Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Нововижівській сільській раді Старовижівського району Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнають в повному обсязі (аркуш справи 32). Дані обставини, в силу вимог статті 174 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивачів виникло право у ОСОБА_3 після смерті спадкодавця ОСОБА_4, ОСОБА_2 після смерті спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (в силу вимог статті 549 ЦК УРСР та статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за ними права власності на це майно в порядку спадкування.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, що залишилося після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Керуючись статтями 524, 527, 529, 549 ЦК УРСР, статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 10, 11, 60, 174, 197, 208, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук