Справа № 748/995/17 Провадження № 22-ц/795/1303/2017 Головуючий у I інстанції Криворученко Д. П. Доповідач - Висоцька Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

із секретарями Зіньковець О.О., Шкарупою Ю.В.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу садівничого товариства «Троянда-Ж» в особі голови правління ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити певні дії та стягнення моральної і матеріальної шкоди; зустрічним позовом Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство «Троянда-Ж» до ОСОБА_3 про зобов»язання укласти з Обслуговуючим кооперативом Садівниче товариство «Троянда-Ж» договір про порядок користування об»єктами інфраструктури та іншим майном загального користування, у відповідності до п. 6.3. статуту товариства від 19 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Чернігівського районного суду від 25.05.2017 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3до Обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» про визнання протиправними дії відповідача щодо не укладання договору на електропостачання до садового будинку; зобовязання надання проекту договору та укладання договору на електропостачання; визнання протиправними дій щодо вимог підписання договорів про порядок користування інфраструктурою та іншим майном загального користування Обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж»; стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову Обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» до ОСОБА_3 про зобовязання укласти з Обслуговуючим кооперативом СТ «Троянда-Ж» договір про порядок користування обєктами інфраструктури та іншим майном загального користування, у відповідності до п.6.3. статуту товариства від 19.11.2016.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення місцевого суду від 25.05.2017, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

Доводи скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Незаконність оскаржуваного рішення заявник обґрунтовує тим, що за рішенням суду, яке набрало законної сили, було визнано протиправну діяльність Обслуговуючий кооператив СТ «Троянда-Ж» щодо добровільного виходу ОСОБА_3 з товариства згідно поданої заяви від 23.04.2016.

На звернення ОСОБА_3 до Садівничого товариства з заявами про те, що він має право користування системою електропостачання, останній ігнорує. Заявник надавав обґрунтовані пояснення, а саме зазначав, що не бажає користуватися водопостачанням та майном загального користування Товариства і бажає залишити в даній пропозиції питання щодо електропостачання.

Відповідно до апеляційної скарги, ОСОБА_3 не погоджується з рішенням суду першої інстанції вцілому, проте просить в разі скасування задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії «ЯБ» №259106 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:1199 площею 0,0383 га, яка розташована на території Киїнської сільської ради, садівниче товариство «Троянда-Ж», ділянка №199, на підставі розпорядження Чернігівської райдержадміністрації від 08.06.2015 №246.

Рішенням Чернігівського районного суду від 03.12.2015 визнано протиправною діяльність Обслуговуючого кооперативу СТ «ТрояндаЖ» щодо добровільного виходу з товариства ОСОБА_3 згідно поданої ним заяви від 23.04.2013.

Рішенням Чернігівського районного суду від 01.06.2016, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 05.10.2016 визнано неправомірними дії Обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» щодо відключення від електропостачання садового будинку №199 садівничого товариства «Троянда-Ж» у с. Жавинка Чернігівського району, що належить ОСОБА_3, зобовязано Обслуговуючий кооператив СТ «Троянда-Ж» відновити електропостачання до садового будинку. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» на користь ОСОБА_3 500 грн моральної шкоди.

Зазначене рішення боржником виконано реально самостійно, до відкриття виконавчого провадження.

Протоколом засідання правління обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» №12 від 21.12.2015 приймалось рішення про задоволення заяви ОСОБА_3 стосовно його виходу з членів товариства, та вирішено з колишнім членом товариства ОСОБА_3 укласти договір на обслуговування його товариством, згідно поданої ним відповідної заяви. Заява ОСОБА_3 про вихід із членів товариства від 23.04.2013 була затверджена постановою зборів уповноважених садівничого товариства «Троянда» від 12.03.2016 за п.10.

Протоколом правління обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» №4 від 09.07.2016 приймалось рішення про складання проекту договору з економічно обґрунтованими цінами на використання інфраструктури товариства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до правління СТ «Троянда-Ж» на підставі п.6.3 Статуту укласти договір на право користування електроенергією, загальними дорогами та іншим.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивач за первісним позовом має право на укладення договору про користування електричною енергією шляхом зміни у встановленому порядку схеми електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації, або шляхом укладення тристороннього договору про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору, укладеного у відповідності до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, при цьому повинні бути обовязково дотримані умови, що визначені у п.12.6 Правил користування електричною енергією.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що і позовна вимога ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відповідача щодо не укладання з ним договору на електропостачання до садового будинку, та зобовязання відповідача надати проект договору та укласти з ним договір на електропостачання до вищезазначеного садового будинку, є необґрунтованою та такою, що не ґрунтуються на нормах права, та відмовив у задоволенні вимог про стягнення моральної та матеріальної шкоди, які є похідними від зазначених позовних вимог.

Оцінивши всі докази по справі в сукупності, як це регламентовано приписами статті 212 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, оскілки позивачем не доведено наявність підстав для задоволення позову.

Висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та вимогам нормативних актів, які регулюють правовідносини між сторонами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 24 - 27 ЗУ "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електроенергією для населення згідно із законодавством України.

Так, листом за №57/1019 від 11.05.2017 ВП Чернігівський район електричних мереж ПАТ «Чернігівобленерго» повідомило суду, що відносини які виникають у процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 №28, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за №417/1442. Садівниче товариство у розумінні ПКЕЕ є населеним пунктом, а його члени є споживачами населеного пункту. Так, пунктами 12.3 та 12.4 ПКЕЕ визначено, що населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії, з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально-побутових потреб споживачів населеного пункту для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяги закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору. Закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту. Таким чином, питання користування електричною енергією, розрахунків за спожиту електричну енергію, питання технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, припинення електропостачання споживачам населеного пункту регулюється установчими документами садового товариства. При цьому, положеннями пункту 12.5 ПКЕЕ визначено, що у разі виходу із складу населеного пункту або прийняття відповідного рішення органом управління населеного пункту споживач населеного пункту або фізична особа, електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту (далі - споживач на території населеного пункту), для користування електричною енергією має право: - змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації; - укласти тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору (додаток 5) та договір про користування електричною енергією відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (із змінами) (а.с. 54, 55).

При цьому Правила користування електричною енергією, у п.12.6 вказують на те, що договір про користування електричною енергією на території населеного пункту може бути укладений у разі виконання таких умов: 1) особа, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, та населений пункт не мають боргів за електричну енергію перед населеним пунктом та постачальником електричної енергії відповідно; 2) технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території населеного пункту, відповідає вимогам нормативно-технічних документів; 3) особою, яка має намір набути статус споживача на території населеного пункту, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги з посиланням на рішенням суду,яким було визнано протиправну діяльність Обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» щодо добровільного виходу ОСОБА_3 з товариства згідно поданої заяви від 23.04.2016, яким, як посилається ОСОБА_3 встановлено, що відсутня заборгованість щодо сплати членських внесків, незаконності дій щодо не повідомлення в десятиденний строк про прийняття рішення про вихід з товариства, а також посилання, що відповідно до п. 6.3 Статуту у редакції від 19.11.2016, аналогічні положення якого закріплені і у редакції Статуту від 21.06.2014, щодо права користування об»єктами інфраструктури та іншим майном товариства виключно на підставі окремо укладеного договору, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції з врахуванням, що відповідно протоколу засідання правління обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» №12 від 21.12.2015, який затверджений постановою зборів уповноважених СТ «Троянда» від 12.03.2016, було прийнято рішення про задоволення заяви ОСОБА_3 стосовно виходу з членів товариства та вирішено з ним укласти договір на обслуговування, при цьому протоколом правління Обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» №4 від 9.07.2016 приймалось рішення про складання проекту договору з економічно обґрунтованими цінами на використання інфраструктури товариства.

На час прийняття рішення про затвердження заяви ОСОБА_3 про вихід із членів товариства Обслуговуючий кооператив СТ «Троянда-Ж» діяв на підставі статуту, прийнятого на загальних зборах товариства 21.06.2014 і який був зареєстрований у реєстраційній службі Чернігівського міського управління юстиції 25.06.2014.

У випадку не подання письмової заяви або не укладання з Товариством договору у вищезазначені строки, особа, що вибула з Товариства, позбавляється права користуватися обєктами інфраструктури та іншим майном загального користування товариства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, в врахуванням, що суд першої інстанції в обґрунтування наявності підстав відмови у задоволенні позову, щодо дій відповідача по основному позову послався, що 11.07.2014 позивач ОСОБА_3 просив правління СТ «Троянда-Ж» на підставі п.6.3 Статуту укласти договір на право користування електроенергією, загальними дорогами та іншим.

Правління товариства вирішило укласти такий договір з ОСОБА_3, при цьому протоколом правління Обслуговуючого кооперативу СТ «Троянда-Ж» № 4 від 9.07.2016 приймалось рішення про складання проекту договору з економічно обґрунтованими цінами на використання інфраструктури товариства, який і надсилався ОСОБА_3, проте останній не погодився на його підписання.

Встановивши, що правовідносини сторін підлягають врегулюванню шляхом укладення договору, суд обґрунтовано, з урахуванням принципу свободи договору відповідно до ст. 6 ЦК України, відмовив у задоволенні позову.

Згідно з положеннями статті 6 Цивільного кодексу України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Враховуючи все вищезазначене, слід відмітити наступне: чинне законодавство не обмежує кількість учасників договору на передачу електричної енергії, однак і не визначає обов'язкової участі споживача у таких взаємовідносинах; участь споживача у такому договорі можлива лише за згоди самого споживача, а тому його відмова або зволікання з укладенням договору призведе до порушення гарантованого Законом України "Про електроенергетику" права на доступ до мереж, який зобов'язаний забезпечити енергопостачальник, що здійснює діяльність з передачі електричної енергії з використанням власних мереж; відповідно до Закону України "Про електроенергетику" та ПКЕЕН взаємовідносини між споживачем електричної енергії та постачальником регулюються договором про постачання електричної енергії, який і визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

З врахуванням наведеного, не спростовує правильність висновків суду і посилання в апеляційній скарзі, що висновки суду про відмову в задоволенні вимог є взаємовиключні.

Як вбачається, суд першої інстанції послався на норми ст. 401- 404 ЦК України, якими передбачено право користування чужим майном, та встановив наявність пільг у ОСОБА_3, щодо сплати послуг, у зв»язку з наявністю інвалідності ІІ групи (а.с. 164).

Проте, за відсутності відповідних заявлених вимог на захист порушеного права, у відповідності до норм ст. 16 ЦК України, суд першої інстанції розглянув справу з врахуванням положень ч. 1 ст. 11 ЦПК, яка передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (ч. 2 ст. 11 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду І інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: