АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2786/17 Номер провадження 22-ц/786/1918/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у праві спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у праві спільної часткової власності.

В обґрунтування даного позову зазначила, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в місті Полтаві по провулку Гороховий, 3, належить на праві спільної часткової власності згідно Свідоцтва про право на спадщину від 14 квітня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори за реєстровим №1-1783 їй, ОСОБА_2 1/5 частина, ОСОБА_3 1/5 частина, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3/10 частини та малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, 3/10 частини. Вказаний житловий будинок літера «А-1» складається з: сіней (1) площею 2,2 кв.м, сіней (2) площею 10,3 кв.м, кімнати (3) площею 20,9 кв.м, кімнати (4) площею 7,2 кв.м, кухні (5) площею 7,0 кв.м, сіней (6) площею 7,5 кв.м, загальною площею 55,1 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м. Маються також господарські будівлі: сарай літера «Б», сарай літера «б», сарай літера «В», погріб літера «в», літня кухня літера «Г», сарай літера «Г-1», сарай літера «г», вбиральня літера «Д», ворота огорожі № 1, огорожа № 3, 1/2 частина колодязя питного, трубопроводу № 5, огорожі № 6. Дане господарство дісталося в порядку спадкування їй, її дітям та відповідачу по справі після смерті її чоловіка ОСОБА_6, який помер 10 березня 2014 року.

Відповідач у справі є рідною матірю її покійного чоловіка та бабусею їхніх дітей. Ще за життя ОСОБА_6 взаємовідносини між нею та відповідачкою були складними, а після смерті чоловіка вони настільки ускладнились, що вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів з заявами про захист від її нападів, йшлося про погрози, пошкодження спадкового майна, викрадення речей побутового призначення, які знаходились в будинку, який зараз є предметом спору. Через вказані обставини вона змушена була виїхати з дітьми з будинку та переїхати проживати до своєї матері у квартиру № 31, корпус № 2, будинку № 19 по вулиці Кагамлика в місті Полтаві, де вона з дітьми і проживає на даний час. Відповідач має власний будинок в с. Абазівка, Полтавського р-ну, Полтавської обл., вул. Матросова, 11, у якому проживає і зараз.

Вважає, що оскільки частка відповідачки у праві спільної часткової власності (1/5 частина) є незначною та річ є неподільною, відповідачка має у власності інше житло, тому можливе припинення права власності на належну їй частину у спільному майні з компенсацією ОСОБА_3 вартості частки в сумі 50 300 грн. Тому звернулась в суд за захистом своїх прав.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у праві спільної часткової власності відмовлено за безпідставністю.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при розгляді справи в першій інстанції судом порушено норми процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2017 року та постановити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За імперативними приписами ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.

Як вбачається з п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України висловленій в постанові від 16 січня 2012 року по справі № 6-81цс11, ч. 1 ст. 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п. 1 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 квітня 2016 року право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Полтава, пров. Гороховий, 3, належить ОСОБА_2 1/5 частина, ОСОБА_3 1/5 частина, ОСОБА_4 - 3/10 частини, ОСОБА_5 3/10 частини.

Відповідно до паспорта громадянина України серії КО № 377921 ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом першої інстанції вірно взято до уваги, що відповідно до довідки Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 19 травня 2017 року №768/02-25, в житловому будинку за адресою: с. Абазівка, вул. Матросова, 11, Полтавського р-ну, що належить ОСОБА_6 згідно договору дарування житлового будинку від 22 листопада 2008 року, ОСОБА_3 не зареєстрована.

Тобто, даною довідкою спростовуються посилання позивача на те, що у відповідача є власність за адресою: с. Абазівка, вул. Матросова, 11, Полтавського р-ну, Полтавської обл.

При цьому, доводів на підтвердження наявності у відповідача іншого житла ОСОБА_2 суду не навела.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що припинення права власності на частку позбавить ОСОБА_3 права власності на житло та завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки іншого, належного їй на праві власності житла, вона не має, розмір грошової компенсації не дасть можливості придбати альтернативне житло.

Крім того, частку ОСОБА_3 не можна вважати незначною враховуючи, що частка позивача є такою ж, а саме 1/5.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність правових підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, для припинення права власності відповідача на частку в спірному майні тому, що припинення права власності завдасть істотної шкоди інтересам співвласника ОСОБА_3

Доводи наведені в апеляційній скарзі, що безпідставним є посилання суду на місце реєстрації відповідача у спірному житловому приміщенні так як фактично вона проживає за іншою адресою не ставлять під сумнів рішення суду першої інстанції, оскільки проживання відповідача за іншою адресою не може бути підставою для припинення її права власності, не свідчить про наявність у неї іншого житла та не наділяє її правами щодо будинки в якому вона проживає на даний момент.

Крім того, слід звернути увагу, що матеріали справи не містять будь-яких даних щодо наявності законних підстав для проживання відповідачки за адресою: с. Абазівка, Полтавського р-ну вул. Матросова, 11, а тому її пояснення, що вона проживає за вказаною адресою без будь-яких правових підстав та може бути позбавлена права проживання не спростовані позивачем та її представником.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно висновку №105 експертного оціночно-будівельного та будівельно-технічного дослідження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, пров. Гороховий, 3, від 29 листопада 2016 року ринкова вартість 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: м. Полтава, провулок Гороховий, 3, складає 50300 грн. Обємно-планувальне рішення житлового будинку літера «А-1» таке, що неможливо співвласнику виділити на 1/5 частки окремі частини житлового будинку із самостійними виходами, що відповідали б вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», а саме окремі житлові та нежитлові приміщення». У даному випадку запропонувати варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по провулку Гороховий, 3, у місті Полтаві не представляється можливим, а тому спірний будинок є неподільною річчю не може бути підставою для скасуванні рішення суду першої інстанції виходячи із таких підстав.

Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено із обставин, передбачених п.п. 1 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України , але за умови, що така шкода не буде істотною (п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України).

Разом з тим, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції позбавлення ОСОБА_3 права власності на її частку у вищевказаному нерухомому майні завдасть їй істотної шкоди.

Посилання ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції не надав правової оцінки наданих нею доказів та не відобразив у рішенні причини відмови, а саме не прийняв до уваги, що між сторонами існують неприязні стосунки в тому числі і з приводу прав на спірне майно є безпідставними, так як судом першої інстанції повно та обґрунтовано досліджено обставини справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що право на користування і розпорядження належною їй часткою житлового будинку позивач може захистити іншими встановленими законодавством способами, аніж припинення права власності відповідача.

У той же час, припинення права користування спільним майном, з тієї підстави, що спільне володіння і користування майном є неможливим, можливо також якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди співвласнику.

Не можуть бути підставою для скасування рішення доводи наведені в апеляційній скарзі щодо незадоволення клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом надання інформації про реквізити банківської установи та номер рахунку для перерахування коштів передбачених ч. 2 ст. 365 ЦПК України, так як дана обставина не вплинула на правильність ухваленого судом рішення тому, що, як уже зазначалося, таке припинення завдасть істотної шкоди інтересам співвласника (ОСОБА_3І.), а тому незалежно від сплати вищевказаних коштів підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного та враховуючи, що доводи апеляційної скарги не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 червня 2017року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

ОСОБА_7