РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1659/17

13 жовтня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила збільшити розмір аліментів на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач покликається на те, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07.03.2014 року було змінено розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, 23.12.2011 року та визначено їх у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки від дня присудження аліментів пройшло більше трьох років, тому виникла потреба у їх перегляді, адже за цей час суттєво збільшилися ціни на проживання. Розмір аліментів, який сплачує відповідач є меншим за мінімальний розмір, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України. Дитина підростає, що потребує збільшення матеріальних витрат. Крім того, дитина має часто діагностуючі респіраторні захворювання з супутнім захворюванням алергічним дерматитом, що потребує санаторно-курортного лікування в санаторіях відповідного типу та додаткових витрат.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В своїх поясненнях покликались на те, що відповідач є працездатною, фізично здоровою людиною, який працює та отримує доходи, тому вважають, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що немає підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки відповідач вчасно сплачує призначені судом аліменти, заборгованості не допускає, хворіє, постійного місця роботи немає, кошти витрачає переважно на лікування. Крім того, представник відповідача пояснив суду, що відповідач на даний час створив нову сімю, яку необхідно утримувати, тому не має матеріальної змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, однак згідний платити аліменти в розмірі 650 грн. щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм правову оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що від подружнього життя сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 27.12.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області.

Малолітній ОСОБА_3 проживає разом із матірю ОСОБА_1, окремо від відповідача, що підтверджується довідкою про склад сімї №1724 від 09.08.2017 року, виданою Костопільським багатогалузевим житлово-комунальним підприємством.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 07.03.2014 року було змінено розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, 23.12.2011 року та визначено їх у твердій грошовій сумі у розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги про збільшення розміру аліментів позивачка обґрунтовує в основному тим, що дохід її незначний, а син росте, витрати на його утримання збільшилися, оскільки значні кошти йдуть на оплату дитячого садочка, який відвідує ОСОБА_3, що в свою чергу постійно збільшується при цьому і збільшується вартість додаткових витрат (канцелярія, витрати на побутові речі, ремонт приміщень) для дошкільного навчального закладу. Крім того, зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, дитина постійно хворіє, в зв"язку з чим вона несе витрати на придбання ліків.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Із пояснень представника відповідача та поданих письмових доказів, вбачається, що відповідач вдруге одружився 05.08.2015 року (свідоцтво, видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2034), офіційно не працює, його матеріальне становище та стан здоров'я, з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів не покращились.

Однак, згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком матері і батька. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років становить 1777 грн., тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина необхідно стягнути аліменти в розмірі 900 грн щомісячно, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведене суд рахує, що з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-182, 192 СК України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 10, 61,88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у визначеній рішенням Костопільського районного суду від 07.03.2014 року сумі 550 грн. до 900 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6