провадження № 2/389/883/17
Р І Ш Е Н Н Я

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

В складі : головуючого судді - Українського В.В.

при секретарі - Данильчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду місті Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що, відповідно до укладеного договору без номеру від 28.11.2013, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання виконав, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач, станом на 17.09.2017 має заборгованість - 34126,93 грн., яка складається з наступного: 2873,71 грн. - заборгованість за кредитом, 26051,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) та 1601,28 грн. (процентна складова).

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд стягнути з відповідача заборгваність за кредитним договором та судові витрати, розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв'язку з чим, згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, оголосивши заяву представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи: розрахунок заборгованості, згідно якого загальна сума заборгованості складає 34126,93 грн. (а.с.4-5), кредитний договір з додатками (а.с.6-31); реєстраційні документи позивача (а.с.33-36) вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з п. 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Договір складається з підписаної відповідачем заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку» що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Тобто пеня і штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не платою за користування грошима.

Кредитним договором передбачено нарахування пені за виникнення прострочених зобов'язань по кредиту яка нараховується як базова процентна ставка за договором /30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту)+ 50 грн. одноразово, та штрафу в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій, який застосовується у випадку порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором понад 30 днів (п.п .2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1)

Як вбачається з умов кредитного договору пеня і штраф передбачені фактично за одне і те саме порушення, а саме - порушення позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Одночасне застосування штрафу як виду цивільно-правової відповідальності разом із пенею за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15).

Отже, не можуть бути задоволені вимоги банку про стягнення і пені, і штрафів за одне і те саме порушення умов договору одночасно.

Враховуючи, що підстави для застосування неустойки позивачем доведені, але він не визначився однозначно з приводу різновиду неустойки, який підлягає застосуванню та пред'явив вимоги, які одночасному задоволенню не підлягають, суд має можливість самостійно визначити, яка з пред'явлених вимог підлягає задоволенню.

Позивач має право вимагати стягнення пені, яка в даному випадку є більш дієвим заходом впливу на порушника, однак, в зв'язку з тим, що позивачем не розмежовано суму пені та комісії, які є окремим виданим стягнення, суд вважає відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог, так як сума пені не визначена та не надано розрахунку. Нарахування позивачем штрафу у фіксованій грошовій сумі (500 грн.), не залежно від суми заборгованості, а також нарахування штрафу у відсотках від суми позову, суперечить принципу нарахування штрафу, передбаченому ч. 2 ст. 549 ЦК України, тому суд вважає стягнути лише штраф в розмірі 1601,28 гривень.

Розрахунок заборгованості свідчить про те, що з вересня 2014 року процентна ставка за договором кредиту збільшувалася два рази, спочатку з 27,60 % до 32,40 %, потім до 42,00 % (а.с.4).

Згідно статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. При цьому зміни до кредитних договорів допускаються лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 651 ЦК України). Також, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором (стаття 652 ЦК України).

Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, котрі законом визначені як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоду. За змістом ст.ст. 536 та 1054 ЦК України, необхідною умовою кредитного договору є розмір процентної ставки, тобто це є істотною умовою, щодо якої сторони повинні дійти згоди в належній формі. Належною формою кредитного договору на підставі ч.1 ст.1055 ЦК України є письмова форма. Наслідком недодержання письмової форми такого договору є його нікчемність (ч.1 ст.218, ч.2 ст.1055 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підписували договору (додаткової угоди) щодо нових розмірів процентної ставки, оскільки Банк не попередив позичальника письмово про істотні зміни договору. З огляду на вищевикладене, коли сторони кредитного договору не досягли згоди в письмовій формі щодо нового розміру процентної ставки, умова кредитного договору, що передбачає такий розмір, є нікчемною.

Пункт 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору.

Однак, Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" від 12.12.2008 року внесені зміни до ст. 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" та доповнено Цивільний кодекс України ст.1056-1 ЦК України. Вказані зміни набули чинності з 09 січня 2009 року. Відповідно до ст. 1056 -1 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Отже, за таких обставин, оскільки відповідач, як споживач банківських послуг, надавав письмову згоду на укладення кредитного договору, погодившись на сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, то саме ця процентна ставка має враховуватись при обчисленні процентів за користування кредитом.

Оскільки позивачем суду не надано розрахунку заборгованості за відсотками за користування кредитом з розрахунку 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а доданий до позовної заяви розрахунок не може бути прийнятий судом до уваги у повному обсязі, суд вважає за необхідне самостійно розрахувати дану суму.

Так, з розрахунку заборгованості за договором від 28.11.2013 вбачається, що з розрахунку 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за період з 30.11.2013 по 29.08.2014 банком нараховано відсотків в сумі 143 грн. 08 коп.

Заборгованість за кредитом, що підлягає стягненню з відповідача, становить 2873 грн. 71 коп. Кількість днів за період з 01.09.2014 по 17.09.2017 (дату, на яку здійснено розрахунок заборгованості) становить 1112 днів. Відтак, заборгованість по відсотках за період з 01.09.2014 по 17.09.2017 з розрахунку 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом становить (27,60%/360*1112*2873,71) 2449 грн. 93 коп.

Таким чином, сума заборгованості за відсотками до дати, на яку здійснено розрахунок заборгованості (17.09.2017), складає (143,08+2449,93) 2593 грн. 01 коп., а не 26051 грн. 94 коп., як зазначено в позові.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в нього виникла заборгованість в розмірі 7068 грн., яка складається з наступного: 2873,71 грн. - заборгованість за кредитом, 2593,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штраф - 1601,28 грн. (процентна складова) та підлягає стягненню з відповідача.

Також, суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача по справі необхідно стягнути судові витрати по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 213-215, 217, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором без номера від 28.11.2013 року в сумі 7068 (сім тисяч шістдесят вісім) грн. (яка включає в себе 2873,71 грн. - заборгованість за кредитом, 2593,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штраф - 1601,28 грн.) та судовий збір в сумі 1600 (одну тисячу шістсот) грн., всього стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 8668 (вісім тисяч шістсот шістдесят вісім) грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Український В.В.