Апеляційний суд Житомирської області
Справа №293/792/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є. Б.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Шевчук А.М.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати її власником житлового будинку АДРЕСА_1 разом з господарськими будівлями та спорудами, вартістю 32178 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_3 згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 15.11.2011 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 Позивачка зазначала, що прийняла спадщину після смерті матері шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Проте, оформити право на спадщину за законом вона позбавлена можливості через відсутність правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, вартістю 32178 грн. в порядку спадкування за законом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилається на порушення норм процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції не повністю визначено характер спірних правовідносин і правових норм, що підлягають застосуванню, не взято до уваги спадкову справу після смерті спадкодавця ОСОБА_4, не з'ясовано ким була прийнята спадщина. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 Згідно довідки Жадківської сільської ради №165 від 20.03.2012 року, актовий запис в господарській книзі №1 за 2006-2010 роки по особовому рахунку НОМЕР_2 власником житлового будинку АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_4 За життя, 17.01.2006 року, ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого, все своє майно заповідав дітям, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

В шестимісячний строк, визначений ст. 1270 ЦК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не подали до Черняхівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 16 вересня 2014 року скасовано рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19.08.2014 року та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тобто, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є такими, що не прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На день смерті ОСОБА_4 разом з ним у житловому будинку проживала його дружина ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не прийняли спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, а тому право на спадщину за законом перейшло до його дружини ОСОБА_3

За ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_3 померла 10 січня 2010 року, не отримавши у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 03.02.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04.11.2014 року задоволено позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 в 20 ( двадцять) днів з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 11.08.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_3

Із змісту зазначеної постанови вбачається, що 14.02.2012 року, тобто після набрання судовим рішення законної сили ОСОБА_1 подала до Черняхівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Заяви від інших спадкоємців про прийняття спадщини не надходили.

Крім того, рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.02.2015 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Отже, ОСОБА_2 є такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3

Враховуючи той факт що, ОСОБА_3 прийняла спадщину, але за життя не встигла її оформити, ОСОБА_1 має право на одержання спадщини після її смерті.

Оскільки позивачці нотаріусом фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок підлягають вирішенню у судовому порядку та обгрутовано визнав наявність підстав для їх задоволення.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції ухвалюючи дане рішення не перевірив належним чином коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 є безпідставними.

Відповідачами у справах про визнання права власності на спадкове майно, є спадкоємці, які у визначений строк та спосіб прийняли спадщину.

ОСОБА_2 на день ухвалення цього рішення - 30 серпня 2016 року , та звернення з апеляційного скаргою щодо нього -24.05.2017 року вже не була спадкоємницею після смерті ОСОБА_3, яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_1, ні за законом, ні за заповітом. Відтак, вказаним рішенням її права не порушені.

При розгляді справи судом дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та дана їм належна оцінка.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді