Справа №731/170/17
Провадження №2/731/80/17

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2017 року Варвинський районний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді Моцьора О.В.,
за участю секретаря Трохименко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Варва цивільну справу за позовом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01 серпня 2011 року ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації та поставлено на всі види забезпечення по курсантській нормі. Пунктом 1 контракту, укладеного між інститутом та ОСОБА_1 , передбачено, що курсант ОСОБА_1 зобов`язаний сумлінно навчатись, а в разі дострокового розірвання контракту через недисциплінованість відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання). 16 лютого 2015 року наказом начальника Військового інституту № 32 ОСОБА_1 відраховано та виключено зі списків інституту за недисциплінованість. Оскільки ВІТІ як структурний підрозділ Міністерства оборони України фінансується за рахунок Державного бюджету, просять стягнути з ОСОБА_1 31 238,54 грн. витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, з яких: 6 090 грн. витрати на продовольче забезпечення, 711,60 витрати на речове забезпечення; 6 220,81 грн. витрати на грошове забезпечення, 324,61 грн. - витрати на медичне забезпечення; 17 891,52 грн. витрати, пов`язані зі споживанням комунальних послуг і енергоносіїв, а також судовий збір.
Від представника позивача - ТВО начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Тарасова В.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представників ВІТІ, згідно якої позовні вимоги позивач підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 34).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Судова повістка, направлена за місцем реєстрації відповідача, повернулась з відміткою: «за незапитом» (а.с. 33). На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачеві належним чином.
На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що наказом № 145 начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» (по стройовій частині) від 01 серпня 2011 року ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу інституту на всі види забезпечення по курсантській нормі та на продовольче забезпечення з обіду 01 серпня 2011 року, що підтверджується витягом з наказу (а.с. 14).
29 листопада 2012 року набрав чинності Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, укладений Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» Міночкіна А.І. та ОСОБА_1 (а.с. 16).
Згідно п. 1 вищевказаного контракту ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно бере на себе зобов`язання: проходити військову службу в інституті протягом строку дії Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом; мати позитивні результати навчання,… відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Відповідно до п. 4 Умови Контракту можуть бути змінені або доповнені тільки за згодою сторін у письмовій формі.
Наказом № 32 начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій (по стройовій частині) від 16 лютого 2015 року солдата ОСОБА_1 , курсанта 4 курсу, відрахованого з інституту за недисциплінованість, відповідно до статті 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зі змінами, звільнено з військової служби у запас за пунктом «е» частини 8 (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків), та направлено для постановки на військовий облік до Прилуцько-Варвинського об`єднаного міського військового комісаріату Чернігівської області, що підтверджується витягом з наказу (а.с. 15).
В контракті зроблено відмітку про його припинення 16 лютого 2015 року у зв`язку з недисциплінованістю курсанта відповідно до наказу № 32.
Аналіз положень Указу Президента України «Про систему центральних органів виконавчої влади» №1752/99 від 15 грудня 1999 року, Закону України «Про джерела фінансування органів державної влади» № 783-ХІV від 30 червня 1999 року, ст.ст. 3, 15 Закону України «Про Збройні Сили України» № 1934-ХІІ від 06 грудня 1991 року, ст. 13 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року, п. п. 18, 20 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України № 888/97 від 21 серпня 1997 року, ст. ст. 3, 5, 8 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» № 1076-ХІV від 21 вересня 1999 року дає підстави вважати, що Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкований Міністерству оборони України, перебуває на утриманні та фінансується за рахунок Державного бюджету.
Начальник Військового інституту телекомунікацій та інформатизації несе повну відповідальність за його стан та діяльність, ефективне використання закріпленого за ним державного майна, витрачання грошових коштів, контроль за виконанням договірних зобов`язань, тому для захисту порушеного права Інститут уповноважений виступати стороною в суді, оскільки згідно п. п. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» №548-ХІV від 24 березня 1999 року, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність ввіреної йому частини (установи) та зобов`язаний вживати заходів щодо відшкодування збитків, заподіяних військовій частині (установі), для чого діяти у відповідності із законом.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Розмір витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі, підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23) та становить 31 238,54 грн., з яких: 6 220,81 грн. витрати на грошове забезпечення, 6 090 грн. витрати на продовольче забезпечення, 711,60 витрати на речове забезпечення; 324,61 грн. - витрати на медичне забезпечення; 17 891,52 грн. витрати, пов`язані зі споживанням комунальних послуг і енергоносіїв.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 600,00 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст. 3, 11, 57-61, 88, 208-209, 212-215, 218, 222-228, 294 ЦПК України, суд, -
Позов Військового інституту телекомунікацій та інформатизації до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ Моцьор О.В.