Справа № 331/6737/17
Провадження № 2/331/1579/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

при секретарі Хащук В.Д.

за участю представника позивача- Сніжка І.О.

позивача- Колесова А.М.

представника відповідача- Карпенко В.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні засіданні у залі суду у м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства внутрішнії справ України «Інформ-ресурси» про витребування майна із чужого незаконного володіння ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом , в якому просив витребувати у ДП Міністерства внутрішніх справ України «ІНФОРМ-РЕСУРСИ» автомобіль марки ВАЗ модель 111830, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов»язати повернути вказаний автомобіль та ключі від нього ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послався на вимоги ст. 1212 ЦК України, вказавши, що відповідач без відповідної правової підстави утримує належний йому транспортний засіб, відмовляється його повернути.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали , наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача позов не визнав , вказавши, що відсутні підстави для повернення транспортного засобу позивачу, оскільки останній не сплатив витрати за зберігання транспортного засобу, арешт з автомобіля, а так саме і його продаж ОСОБА_2 було здійснено з порушенням вимог чинного законодавства.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступних висновків.

Як вбачається з протоколу огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 70 від 28.03.2014 року , на підставі постанови про арешт Коростишевського районного ВДВС ГТУЮ в Житомірській області , транспортний засіб марки ВАЗ модель 111830, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_3 було затримано та доставлено на спеціальний майданчик в м. Запоріжжя , Державного підприємства Міністерства внутрішнії справ України «Інформ-ресурси».

Станом на 23.11.2016 року ОСОБА_3 повністю погасила заборгованість по кредитному договору , який видавався на придбання транспортного засобу автомобіль марки ВАЗ модель 111830, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА9292, що підтверджено довідкою АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2».

Постановою ст. державного виконавця Коростишевського районного ВДВС ГТУЮ в Житомірській області від 23.11.2016 року звільнено з під-арешту все майно належне ОСОБА_3.

30.11.2016 року позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу придбав у ОСОБА_3, від імені якої діяв ОСОБА_5 , автомобіль марки ВАЗ модель 111830, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА9292 , та 01.12.2016 року отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та реєстраційні номери на транспортний засіб АР 1084 ЕА.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача із заявою про видачу транспортного засобу, однак листом Державного підприємства Міністерства внутрішнії справ України «Інформ-ресурси» від 23.01.2017 року йому було повідомлено, що транспортний засіб йому буде повернутий за умови сплати витрат , пов»язаних з транспортуванням та зберіганням транспортного засобу.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України, зокрема ст. 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

При цьому під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року в справі № 6-88цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи, що судом встановлено, що правова підстава, у відповідності до якої спірний транспортний засіб перебував на зберіганні Державного підприємства Міністерства внутрішнії справ України «Інформ-ресурси» наразі відпала у зв»язку зі скасуванням арешту , накладеного на вказаний транспортний засіб та перехід права власності на нього до ОСОБА_1, норми п.12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних зсобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1102 , яким передбачено обов»язок оплати витрат , пов»язаних з транспортуванням та звберіганням транспортного засобу , не можуть бути застосовані до правовідносин, що склалися між сторонами спору, оскільки ОСОБА_1 не був стороною виконавчого провадження, в межах якого було здійснено огляд та затримання транспортного засобу , суд приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому доводи представника відповідача щодо незаконності скасування арешту накладеного на транспортний засіб держвиконавцем, незаконності відчуження транспортного засобу , суд вважає безпідставиними, не підтвердженими жодними доказами відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України .

Питання про судові витрати підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства внутрішнії справ України «Інформ-ресурси» про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати у Державного підприємства Міністерства внутрішнії справ України «Інформ-ресурси» автомобіль марки ВАЗ модель 111830, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ХТА9292 , реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов»язати повернути вказаний автомобіль та ключі від нього ОСОБА_1.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішнії справ України «Інформ-ресурси» на користь ОСОБА_1 судовий збір 640,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Є. Жукова

15.11.2017