Справа № 629/2629/17
Провадження №2-з/629/24/17
УХВАЛА

31.07.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Білик В.Ю., розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

28.07.2017 року заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій прохає накласти арешт на належне ОСОБА_3 майно, а саме квартиру, за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 40,1 кв.м, загальною вартістю 28218 грн., посилаючись на те, що вона є власником автомобіля марки «FORD E-MAX TREND», номерний знак АХ31035СВ, 2012 року випуску, свідоцтво про право реєстрації САК №865596. З вини ОСОБА_3, який керував автомобілем «DEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1, вчинена дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої її автомобіль отримав механічні пошкодження. Вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.01.2017 року. Згідно довідки №109463039 від 07.02.2017 року про дорожньо-транспорту пригоду, автомобіль марки «FORD E-MAX TREND» номерний знак АХ31035СВ, отримав механічні пошкодження задньої правої частини, у звязку з чим вона має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, повязаної із втратою товарної вартості транспортного засобу, яка не враховується під час страхового відшкодування та моральної шкоди в розмірі 25000 грн. та до ПАТ «Просто-страхування» про збільшення страхового відшкодування на 18526,19 грн. та пені у розмірі подвійної ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня в розмірі 3769,26 грн. В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що квартира, за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 40,1 кв.м, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, який може розпорядитися вказаним майном або відчужити його.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 на задоволенні заяви наполягали, однак доказів на підтвердження отриманої матеріальної та моральної шкоди не надали, зазначили, що оцінку вартості квартири відповідача визначили з витягу з реєстру прав на нерухоме майно. Також ОСОБА_1 зазначила, що в результаті ДТП ніяких тілесних ушкоджень вона не отримувала, а моральна шкода на її думку полягає в тому, що вона не потрапила на свято, з нагоди її нагородження як депутата, саме з вини ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечував, оскільки вважав її безпідставною.

Розглянувши заяву та перевіривши матеріали справи, вважаю, що подана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно до вимог ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її подання. У разі обґрунтованої вимоги заявника заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову.

Положеннями ст.152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 не надали суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що існує реальна загроза відчуження або знищення вказаного майна, що у свою чергу призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Ткаченко О.А.