Справа № 505/349/17
Провадження № 2-о/505/56/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одеський обласний військовий комісаріат, Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в с. Нестоїта Подільського району Одеської області, звернувся 14.02.2017 року до суду з заявою, та просить встановити юридичний факт, а саме, що він, ОСОБА_1 , під час перебування на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 за рішенням Уряду колишнього Союзу PCP брав участь у бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ в Чехо-Словаччині в період з 2 вересня по 25 жовтня 1968 року.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 надав письмові заперечення на заяву, де вказував, що розгляд матеріалів про визнання учасниками бойових дій має визначений законодавством порядок, а тому в розумінні ч.2 ст.256 ЦПК України встановлення факту участі особи у бойових діях чи забезпечення бойової діяльності військ є неможливим. Крім того, обставини даної справи свідчать про наявність спору про право.

Тому просив залишити заяву без розгляду.

Представник заявника адвокат Колосович В.В. заперечував у клопотанні про залишення заяви без розгляду, оскільки в наявності є не спір про право, а спір по сутті заяви щодо факту.

Представник Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши сторони з приводу клопотання про залишення заяви без розгляду, та вививши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 234 ч.1 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлення факту, що має юридичне значення, в судовому порядку можливе тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року зі змінами, учасниками бойових дій визнаються, зокрема, учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення щодо визнання учасниками бойових дій містяться також в п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 16 від 13 січня 1995 року.

Відповідно до п. 2 вищевказаної постанови участь громадян, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у бойових діях або в забезпеченні бойової діяльності військ (флоту) визначається комісіями, що створюються у міністерствах і відомствах, які направляли своїх працівників на роботу в держави, де в цей період велися бойові дії. Якщо працівників направляли на роботу міністерства, відомства колишнього Союзу РСР, а також Української РСР, що згодом були ліквідовані або реорганізовані, комісії створюються у міністерствах, відомствах України, у віданні яких перебувають чи перебували підприємства, установи та організації, з яких відряджалися зазначені працівники.

Порядок діяльності комісії регулюється Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій, що додається до вказаної постанови.

Відповідно до п. 3 зазначеного Положення комісія зобов`язана: приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії. Якщо виникає потреба у додаткових документах, що підтверджують статус заявника, Комісія робить запит до відповідних архівних установ, про що повідомляє заявника; розглядати заяви громадян, що надійшли до Комісії, у тримісячний термін; видавати довідки за зразком згідно з додатком.

Відповідно заявник має дотримався встановленого Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постановою Кабінету Міністрів України «Про застосування пункту 2 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» порядку визначення учасників бойових дій, а вразі відмови комісії у встановленні цього факту, така відмова може бути оскаржена ним до суду.

Відповідно цьому, суд вважає помилковою ухвалу про відкриття провадження у цій справі.

Тому оскільки спір з приводу участі у бойових діях та забезпеченні бойової діяльності військ вирішується не шляхом встановлення юридичного факту у порядку цивільного судочинства, то в силу п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Клопотання про залишення цієї заяви без розгляду на думку суду є безпідставним, а тому у цьому слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205,256 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_2 про залишення заяви без розгляду залишити без задоволення.

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одеський обласний військовий комісаріат, Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який її ухвалив протягом 5 днів з дня проголошення, а особами які не були присутніми при її проголошенні протягом 05 днів з дня отримання отримання її копії.

С у д д я