АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3745/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С..

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували, що ОСОБА_5 є власницею квартири АДРЕСА_1, в якій проживає вона разом із внучкою ОСОБА_1 та правнуком ОСОБА_2.

05 вересня 2015 року та 06 вересня 2015 року їх квартиру було залито водою з вини відповідачів, які є власниками квартири АДРЕСА_4 Залиттям квартири їм завдано значних матеріальних збитків, а також моральну шкоду. В уточнених позовних вимогах ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2, зазначала, що 21 червня 2016 року ОСОБА_5 померла. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом вона прийняла у спадок квартиру АДРЕСА_1. Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16 листопада 2016 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири складає 27 264 грн., вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 30 880 грн.

У зв'язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на її користь заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири з урахуванням вартості ремонтно-відновлювальних робіт у розмірі 58 144 грн., компенсацію за заподіяну їм моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., заподіяну їм моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., витрати пов'язані з лікуванням в розмірі 6 263,94 грн., та судові витрати з урахуванням витрат на проведення експертизи.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 ставить питання про скасування заочного рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 3ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 29.02.2000 року, реєстраційний № 5-00-207847, квартира на праві власності належала ОСОБА_5.

За адресою квартири згідно Довідки № 2241 від 11.09.2015 року, виданої КП «Жилкомсервіс», проживають та зареєстровані: ОСОБА_5 (з 06.02.1985 року), позивач ОСОБА_1 (з 22.05.2005 року) та ОСОБА_2 ( з 09.06.2009 року).

Як вбачається з Повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 07.04.2012 року Московським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 1039, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 22.06.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10.01.2017 року приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.Л., вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, є онука ОСОБА_1, батько якої ОСОБА_10, помер ІНФОРМАЦІЯ_6. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири, спадкова справа № 32/2016, зареєстровано в реєстрі за № 26.

Згідно Акту від 08.09.2015 року, складеного майстром КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_11 та майстром КП «Харківводоканал» ОСОБА_12, комісія в складі зазначених осіб провела огляд стану квартири АДРЕСА_5 після залиття з вищерозташованої квартири АДРЕСА_7 цього будинку. Під час обстеження квартири АДРЕСА_8 встановлено, що залиття даної квартири відбулось 05.09.2015 року з вищерозташованої квартири АДРЕСА_7 з відкритого каналізаційного патрубка на кухні під час засмічення каналізаційного стояка (мийку на кухні було знято під час ремонту сантехобладнання, в квартирі проводиться ремонт). На момент залиття жильців квартири АДРЕСА_7 не було. В квартирі АДРЕСА_8 наявні сухі сліди залиття в залі на стінах (шпалери) та стелі (альфрейні роботи) загальною площею 10 кв.м. В коридорі відклеїлись шпалери на стіні на площі 3,5 кв.м., на стелі наявні сухі сліди залиття площею 2 кв.м. В кухні та спальні наявні сухі сліди залиття на стінах та стелі загальною площею 6 кв.м. Відсутнє верхнє освітлення в ванній кімнаті, санвузлі та коридорі. Працівниками КП «Харківводоканал» каналізаційний трубопровід був прочищений 07.09.2015 року.

Згідно висновків вищевказаного Акту, залиття квартири АДРЕСА_9 відбулось з вищерозташованої квартири АДРЕСА_7 через засмічення госфекальної каналізації (стояка) жильцями вищерозташованих квартир.

Із довідки № 242012/0705 від 08.02.2017 року, виданої КП «Жилкомсервіс», вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2016 року по вищевказаній справі за клопотанням представника позивача було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8309, проведеної експертами ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, розмір матеріальної шкоди, що заподіяна 5-6 вересня 2015 року внаслідок пошкодження майна в результаті затоплення квартири АДРЕСА_3, складає 27264,00 грн. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт у результаті залиття зазначеної вище квартири складає 30880,00 грн.

Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 347 від 04.02.2015 року, наданої КЗОЗ «Харківська міська клінічна дитяча лікарня № 16», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на стаціонарному лікуванні в зазначеному медичному закладі в період з 26.01.2015 року по 04.02.2015 року з діагнозом «Бронхіальна астма».

З Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 8250 неврологічного відділення, виданої КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня», вбачається, що ОСОБА_2 в період з 17.08.2015 року по 25.08.2015 року перебував на стаціонарному лікарні у зазначеному медичному закладі з діагнозом «Гіперкінетичний синдром внаслідок ранньої органічної патології ЦНС». Зазначений діагноз також підтверджується Консультативним висновком спеціаліста № 84 КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня».

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 14.09.2015 року, виданої КЗОЗ «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня», ОСОБА_2 перебував на лікуванні 12.09.2015 року в зазначеному медичному закладі з діагнозом «ОРК круп».

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 10926 неврологічного відділення, виданої КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня», ОСОБА_2 в період з 24.10.2016 року по 28.10.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у зазначеному медичному закладі з діагнозом «Хронічний гіперкінетичний розлад. Персистируючагерпес-вірусна інфекція, загострення. Алергічний рініт. Імунна недостатність по клітинному типу». Зазначений діагноз також підтверджується Консультативним висновком № 1448 від 27.12.2016 року, виданим КЗОЗ «Харківська обласна дитяча клінічна лікарня».

На підтвердження витрат позивача на лікування малолітнього ОСОБА_2 позивачем надано копії квитанцій щодо придбання ліків (а.с. 18, 179-183).

В якості доказу, позивачем надано суду зазначений вище Акт від 08.09.2015 року, складений майстром КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_11 та майстром КП «Харківводоканал» ОСОБА_12

Між тим у висновках акту зазначено, що залиття Квартири позивача відбулось з вищерозташованої квартири АДРЕСА_7 через засмічення госфекальної каналізації (стояка) жильцями вищерозташованих квартир.

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що із висновків вказаного акту суд позбавлений можливості встановити, що засмічення стояка відбулось через винні дії саме мешканців квартири АДРЕСА_7, оскільки згідно акту вказане засмічення відбулось з вини мешканців вищерозташованих над цією квартирою, квартир. Виходячи із формулювання вказаних висновків комісії, засмічення могло бути спричинено мешканцями будь-якої квартири, розташованої у вказаному під'їзді з третього по дев'ятий поверх.

Обґрунтовано суд першої інстанції не прийняв пояснення представників позивача відносно того, що вина мешканців квартири АДРЕСА_7 підтверджується даними акту, згідно яких в квартирі 118 був відкритий каналізаційний патрубок.

Так, причини залиття квартири 112 зазначені у висновках комісії, згідно яких причиною залиття було саме засмічення каналізації. З вказаних висновків суд позбавлений можливості встановити вину в засміченні стояка саме мешканців квартири 118.

Крім того, в акті зазначено, що під час обстеження квартири АДРЕСА_8 встановлено, що залиття даної квартири відбулось 05.09.2015 року з вищерозташованої квартири АДРЕСА_7 з відкритого каналізаційного патрубка на кухні під час засмічення каналізаційного стояка (мийку на кухні було знято під час ремонту сантехобладнання, в квартирі проводиться ремонт).

Оскільки в акті зазначено лише на те, що проводилось обстеження квартири АДРЕСА_8, судом було уточнено у представників позивача, чи складався акт обстеження квартири АДРЕСА_7, якщо вказана квартира також була обстежена.

Представниками позивача було надано суду пояснення, згідно яких їм не відомо про складення акту обстеження квартири АДРЕСА_7, проте зі слів працівників комунальних служб їм відомо, що останні обстежували і квартиру АДРЕСА_7. Однак, будь-яких доказів цього ними не надано.

Після дослідження вказаного вище акту та отримання пояснень представників позивача щодо його змісту, судом першої інстанції, з метою уточнення причин залиття квартири та наявності вини в цьому відповідачів, було роз'яснено представникам позивача право заявити клопотання про призначення експертизи для встановлення вказаних обставин.

На вказане роз'яснення представниками позивача було зазначено, що вони не вбачають необхідності в призначенні зазначеної експертизи, оскільки вина відповідачів підтверджується даними Акту від 08.09.2015 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом було вжито всіх необхідних заходів для сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Проте всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України доказів, на підставі яких суд міг би беззаперечно встановити вину відповідачів в засміченні каналізації та, як наслідок, затопленні квартири позивача, суду надано не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності вини відповідачів в засміченні каналізації (стояка) та, як наслідок, в затопленні квартири позивача.

Отже, відсутні і підстави для покладення на відповідачів обов'язку відшкодувати завдану позивачам як майнову , так і моральну шкоду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді