Справа №464/8213/13-ц
пр № 6/464/77/17
У Х В А Л А

03 травня 2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорної С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши матеріали подання головного державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів ОСОБА_1 про визначення частки майна боржника,-

в с т а н о в и в :

головний державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львів ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням в якому просить визначити частку майна в квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_2, 23.06.1947р.н. В обґрунтування подання покликається на те, що в провадженні Сихівського ВДВС м.Львів на виконанні знаходиться виконавче провадження № 44470466 із примусового виконання виконавчого листа № 464/8213/13-ц виданого 24.06.2014р. Сихівським районним судом м.Львова про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 240 000 грн. заборгованості за договором позики та 2 400 грн. судових витрат. В результаті проведених державним виконавцем заходів встановлено, що боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2, що у м.Львові, яка на даний час згідно постанови державного виконавця знаходиться під арештом. Державний виконавець просить виділити частку боржника у вказаному нерухомому майні для подальшого звернення на неї стягнення.

Представник Сихівського ВДВС м.Львів подала до суду заяву за змістом якої підтримала вимоги подання про визначення частки боржника у спільній сумісній власності та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Інші сторони та учасники процесу в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду подання, відповідно до ч.2 ст.379 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою розгляду подання. У звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали подання та оглянувши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Згідно ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014р. задоволено позов ОСОБА_3, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 240 000 грн. заборгованості за договором позики від 25.01.2012р. та 2 400 грн. судових витрат. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.05.2014р. апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 відхилено, а рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014р. залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.08.2014р. касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_4 відхилено.

Рішення набрало законної сили, у звязку із чим 24.06.2014р. Сихівським районним судом м.Львова було видано виконавчий лист № 464/8213/13-ц, на підставі якого, постановою від 27.08.2014р. державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів відкрито виконавче провадження № 44470466.

Як вбачається із матеріалів подання державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів відповідно до вимог ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» вживались заходи щодо виконання вказаного рішень суду, однак, таке боржником добровільно не виконано.

Зокрема, постановою державного виконавця від 27.08.2014р. накладено арешт на майно божника та оголошено заборону на його відчуження.

Водночас, постановою від 04.09.2014р. зупинено виконавче провадження на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 11.07.2014р. про зупинення виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 07.02.2014р. до закінчення касаційного провадження у справі.

В подальшому, постановою державного виконавця від 21.02.2017р. поновлено вчинення виконавчих дій у згаданому виконавчому провадженні.

Як вбачається з матеріалів подання, боржником ОСОБА_2, з часу відкриття вказаного виконавчого провадження жодних дій спрямованих на погашення заборгованості не вчинялося. Перевіркою майнового стану боржника не встановлено майна та/або коштів за рахунок яких давалось би можливим здійснити стягнення на користь стягувача в рамках даного виконавчого провадження.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 67695808 від 09.09.2016р., вбачається, що боржник ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_5 являються співвласниками квартири АДРЕСА_2, що у м.Львові, яка належить їм на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності № Г-22066 виданого 14.12.1999р. виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів згідно розпорядження № 659.

Враховуючи зазначене, а також те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, неможливість вжиття державним виконавцем інших заходів спрямованих на виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність виділу частки боржника в майні, що належить йому спільно з іншою особою квартирі АДРЕСА_2, що у м.Львові.

Стаття 370 ЦК України передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на вказані обставини та відсутність обставин, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, суд вважає, що за боржником ОСОБА_2 слід визначити 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, що у м.Львові.

На підставі ст.370 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 197, 379 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

подання задовольнити.

Визначити за ОСОБА_2, 23.06.1947р.н. (ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, що у м.Львові.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою без участі якої постановлено ухвалу протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуючий: