Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1676/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

22.11.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якої дієОСОБА_3, на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2017 року, за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Гаївська сільська рада Кіровоградського району та області про оголошення особи померлою,

УСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про оголошення його батька ОСОБА_4, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, померлим від дня набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заяви зазначав, що ОСОБА_4 є його рідним

батьком. ОСОБА_4 проживав, але не був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. Останній раз його бачили за місцем проживання в 2010 році. Згідно письмової довідки Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 09.12.2016 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, - до депортації у 2010 році. З того часу, понад 7 років, місце перебування ОСОБА_4 не відоме та ніяких відомостей від нього не надходило, у розшуку не знаходиться, актовий запис про смерть по Кіровоградському району відсутній. Підтвердження щодо заходів, які вживалися для депортації (видворення) ОСОБА_4, зокрема Державна прикордонна служба України не може надати, інформація про перетин кордону України ОСОБА_4 в період з 2010 року по теперішній час відсутня. Оголошення ОСОБА_4 померлим необхідне заявнику для оформлення спадкових прав на земельну ділянку розміром 7,44 га, яка розташована на території Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області та належить ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай).

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_2, ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволення заяви. Зазначається, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Заявник вважає хибними висновки суду про недоведеність обставин, що загрожували смертю фізичній особі, відсутність даних про наявність інших родичів, про невжиття заявником заходів розшуку. Факт відсутності ОСОБА_4 за місцем проживання (реєстрації) з 2010 року підтверджується актом складеним 13.01.2017 року сусідами ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7, що не було враховано судом. Державна прикордонна служба України не може надати інформацію про перетин кордону України ОСОБА_4 в період з 2010 року по теперішній час. У 2010 році рішення про зазначену у довідці Гаївської сільської ради Кіровоградського району від 09 грудня 2016 року депортацію ОСОБА_4 приймалось виключно органами внутрішніх справ за місцем його перебування (проживання) на підставі с. 32 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 04.02.1994 № 3929-ХІІ.Таким чином, в даному випадку, не обовязково щоб для визнання ОСОБА_4 померлою були встановлені обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - звертатись до правоохоронних органів щодо розшуку ОСОБА_4, зокрема до правоохоронних органів з приводу зникнення особи. ОСОБА_4 не зник безвісті, або за інших обставин, які б вказували на його смерть, а був депортований у 2010 році, про що документально підтверджено довідкою Гаївської сільської ради Кіровоградського району від 09 грудня 206 року. У діючому законодавстві України відсутня норма права, яка повязує оголошення фізичної особи померлою з обовязковим попереднім оголошення її безвісно відсутньою. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Гаївська сільська рада Кіровоградського району та області в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.140).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявника та його представника ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-ОЛ №074814, виданого повторно виконкомом Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області 01.11.2002 року, ОСОБА_2 народився 29 червня 1994 року в с. Червоновершка Компаніївського району Кіровоградської області, батьками є: батько - ОСОБА_4, національність молдованин, мати - ОСОБА_8, національність українка (а.с.9). Зазначене також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №4 від 24.02.2017 (а.с.10).

Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0118837 від 10.12.1997 року, ОСОБА_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, як члену КСП «Гаївське», на підставі рішення Кіровоградського райдержадміністрації від 10 квітня 1997 року №405-р, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Гаївське», розміром 7,44 га. в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.11).

Згідно із копією довідки №672, виданої виконавчим комітетом Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області 09.12.2016 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, не зареєстрований, але проживав ІНФОРМАЦІЯ_6 до депортації 2010 року. На час депортації ОСОБА_4 проживав зі своїм сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.12).

Згідно інформації, отриманої представником заявника - адвокатом ОСОБА_3 на адвокатські запити в порядку ст.20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Гаївка, вул. Центральна (Леніна), б. №137, не проживають, але зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9. За вказаною адресою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, не зареєстрований, але проживав до депортації у 2010 році. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконкомом Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області не складався (а.с.16).

Відповідно до інформації, отриманої представником заявника - адвокатом ОСОБА_3, згідно з архівних даних домової книги за 1990-2001 роки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_11 28 серпня 1995 року. Згідно даних домових книг, записів про зняття з реєстрації ОСОБА_4 немає. Згідно даних по господарських книг за 1991-1995 роки ніяких записів про даного громадянина немає. Інші особи на прізвище ОСОБА_4 на території ради не проживають та не зареєстровані. Мартоноською сільською радою не посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20-22).

Згідно довідки від 16.01.2017 року №02-27/32, виданої Червоновершківською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області, відомості про проживання та реєстрацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12, на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області - відсутні. На території населених пунктів Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області відсутні зареєстровані особи, які є членами сім'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13. Червоновершківською сільською радою заповіт від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13, не посвідчувався (а.с.25).

Відповідно до наданої УКР ГУНГІ в Кіровоградській області інформації працівниками УКР ГУНГІ в Кіровоградській області здійснено перевірку за обліками Національної поліції України відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Проведеними заходами встановлено, що підрозділами КП ГУНП в Кіровоградській області вищевказана особа в розшук не оголошувалась (а.с.29).

Згідно інформації, наданої 24.02.2017 року Кіровоградським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Кіровоградській області, актовий запис про смерть на ОСОБА_4 1967-1968 р.н., по Кіровоградському району відсутній. Перевірку проведено з 2010 року по теперішній час, та по поновленим актовим записам з 2010 року по теперішній час (а.с.38).

З акту підтвердження про не проживання особи на території с. Гаївка Кіровоградського району Кіровоградської області від 13.01.2017 вбачається, що за адресою: Кіровоградська область. Кіровоградський район, с. Гаївка, вул. Леніна, 6.137, починаючи з 2010 року фактично не проживає ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с.39).

Відповідно до інформації, яка надана ГУНП в Кіровоградській області, на виконання

ухвали суду, за даними УІПКГІ «102» ГУНП в області інформація щодо громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відсутня. По облікам УІПКП «102» значиться громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, який притягувався до кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.2 ст.81 КК України. 10.07.2000 за постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області звільнений від відбуття покарання на підставі п. «а » ст. 12 ЗУ « Про амністію» (а.с.67).

Згідно із відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, надати інформацію щодо перетину державного кордону України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у період часу з 2005 по теперішній час, неможливо, оскільки відсутні відомості про дату народження (число, місяць та рік) вказаної особи, що унеможливлює проведення однозначної ідентифікації запитуваної особи. Також вказано, що відповідно до п.29 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом АДПСУ від 25.06.2007 року №472, зареєстрованого МЮУ 05.07.2007 року за №765/14032, інформація у базі даних осіб, щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігаються протягом 5 років (а.с.36,78).

З відповіді УДМС України в Кіровоградській області слідує, що за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в області, місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, станом на 10.05.2017, зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку не значиться. Значиться зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_15, за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Мартоноша, по паспорту колишнього СРСР, зразка 1974 року серії ХУІІ-БМ №658210, виданого 11.01.1999 в Республіці Молдова (а.с.79).

Відповідно до п. З ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого

провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її

померлою.

Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного

проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч.1, 3, 4 ст.46 ЦК України).

Відповідно до змісту зазначеної норми кожна з цих підстав є самостійною для визнання особи такою, що померла, і в залежності від підстав визнання особи, такою що померла, визначається строк, протягом якого мають бути відсутні відомості про особу у місті її постійного проживання.

Якщо безвісна відсутність означає неотримання відомостей про особу протягом року, то оголошення її померлою поглинає безвісну відсутність і визначає декілька термінів, після закінчення яких особу можна оголосити померлою.

За своїми правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою майже прирівнюється до смерті, а визнання її безвісно відсутньою має лише ті наслідки, які передбачені в законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена померлою у судовому порядку. При цьому не вимагається, щоб попередньо її було визнано безвісно відсутньою.

Підставами оголошення фізичної особи померлою є:

1) відсутність особи в місці постійного проживання протягом трьох років з дня отримання останніх відомостей про неї;

2) відсутність протягом вказаних строків відомостей про місце перебування відсутньої особи;

3) неможливість встановити місце перебування даної особи, незважаючи на всі вжиті заходи щодо розшуку;

4) визнання юридично поважними причин, через які заявник просить визнати громадянина померлим.

Закон встановлює скорочений шестимісячний строк для оголошення фізичної особи померлою, якщо вона безвісно пропала за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку.

На підставі рішення суду про оголошення фізичної особи померлою, органи РАЦСу видають заінтересованим особам свідоцтво про її смерть. Днем смерті особи, яка оголошена померлою, вважається день набрання чинності судового рішення. Фізична особа, яка пропала безвісно за обставин, які загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, може бути оголошена померлою від дня її припустимої смерті (наприклад, день катастрофи пасажирського літака, день повені або іншого стихійного лиха).

Так-як підставою оголошення фізичної особи померлою є лише припущення про її смерть, тому не виключається можливість появи або виявлення її місця перебування.

Згідно із ст.247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно роз'яснень пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне зазначення» оголошення особи померлою здійснюється на підставі вірогідного припущення про смерть громадянина, зробленого на підставі обставин, передбачених ст. 46 ЦК України. У випадку відсутності відомостей про місце перебування особи протягом трьох років днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Предметом доказування у справі про оголошення фізичної особи померлою є обставини, які підтверджують відсутність відомостей про місцеперебування особи у місці її постійного проживання протягом трьох років, вживання заявником заходів до розшуку особи, неможливість встановлення місця знаходження даної особи.

Суд врахував, що заявник в обгрунтування своїх вимог посилався на те, що ОСОБА_4 в 2010 році депортували і з того часу про нього немає ніяких відомостей. Однак, депортація особи та не спілкування тривалий час з сином, не може бути підставою для визнання такої особи померлою. Факт зловживання ОСОБА_4 спиртними напоями, на що, як на одну з підстав посилався заявник в своїх поясненнях, не підтверджений належними та допустимими доказами.

Закон повязує можливість оголошення особи померлою за умови, що обставини її

зникнення з місця постійного проживання дають підстави вважати її померлою. В даному

випадку, як вказано заявником у заяві, ОСОБА_4 в 2010 року депортовано, після чого він припинив спілкування з сином. Дані про наявність інших родичів матеріали справи не містять. Заходи щодо розшуку ОСОБА_4, зокрема звернення до правоохоронних органів з приводу зникнення особи, заявником не вживалися. Будь-яких обставин, за яких можливо припустити смерть ОСОБА_4 заявником не зазначено.

Суд дійшов правильного висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б давали обґрунтовані підстави для задоволення заяви та оголошення ОСОБА_4 померлим.

Згідно з ч. 1 ст. 248 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідомо, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідомо.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Предметом доказування у справі про оголошення фізичної особи померлою є обставини, які підтверджують відсутність відомостей про місцеперебування особи у місці її постійного проживання протягом трьох років, вживання заявником заходів до розшуку особи, неможливість встановлення місця знаходження даної особи.

Тобто, лише сукупність всіх цих факторів є підставою для визнання фізичної особи померлою.

На підтвердження відсутності відомостей про місцеперебування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за місцем його постійного проживання протягом трьох років, заявником суду надано довідку Гаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 09.12.2016 року, та акт складений 13.01.2017 року сусідами ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Проте, не надано суду доказів на підтвердження вживання заявником заходів до розшуку ОСОБА_4, та того, що встановлення місця його знаходження є неможливим.

Не надання Державною прикордонною службою України інформації про перетин ОСОБА_4 державного кордону України не може свідчити про вживання заявником достатніх заходів для розшуку ОСОБА_4, та неможливість встановлення його місця знаходження.

Лише та обставина, що ОСОБА_4 з 2010 року по теперішній час не проживає, за адресою: вул. Леніна № 137, с. Гаївка, Кіровоградський район, Кіровоградська область, не є достатньою підставою для визнання його померлим.

Суд першої інстанції врахував всі надані заявником докази, в тому числі пояснення свідків, дав їм належну оцінку, і дійшов правильного висновку, що обставини, на які посилається заявник, грунтуються на припущеннях.

Цих висновків суд дійшов з дотриманням вимог ст.ст.10, 11, 57- 60 ЦПК України. Суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та попередив заявника про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, в тому числі щодо подання доказів, забезпечення доказів.

Висновки суду відповідають обставинам справи, дослідженим судом доказам, не спростовуються доводами апеляційної скарги

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом було порушено норми процесуального і матеріального права.

На підставі ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої дієОСОБА_3, відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: