У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

за участі: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володимирецького районного суду від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сопачівської сільської ради Володимирецького району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_1 та ОСОБА_3; про скасування рішень органу місцевого самоврядування,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року в суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до Сопачівської сільської ради Володимирецького району про скасування рішень органу місцевого самоврядування, посилаючись на порушення відповідачем прав позивача на землю після смерті спадкодавця. Під час судового розгляду до участі в справі залучено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Рішенням Володимирецького районного суду від 11 травня 2017 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні зазначеного позову.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де вважала його незаконним і необґрунтованим, що полягало у незастосуванні норм матеріального права, які підлягали застосуванню, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушенні норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначала про неврахування судом того, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася за наданням їй у власність 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а також 0, 82 га - для ведення особистого селянського господарства до Сопачівської сільської ради Володимирецького району. Застосувавши правила ст. 121 ЗК України про виділення 0, 25 га ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, суд в той самий час не застосував їх для виділення решти - 0, 82 га для ведення особистого селянського господарства.

Вважала, що порушення полягають, зокрема, у виділенні спірних ділянок особам, які не мають матеріально-правового зв'язку з ними, тоді як вона є спадкоємцем особи, у користуванні якої спірні ділянки знаходилися. Відтак вважала, що вона має переважне право на ці ділянки.

Судом залишено без уваги Рішення Конституційного суду України №5-рп/2005 від 22.09.2005 року та №15-рп/2004 від 02.11.2004 року, ст. 13 ЦК України та ст.ст. 6, 13 Конвенції про права людини та основні свободи, ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Зважаючи на викладене, просила скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про задоволення позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що земля, яка не знаходиться у приватній власності осіб, перебуває у комунальній власності органу сільського самоврядування. Тому після смерті спадкодавця земельні ділянки, які знаходилися у її користуванні, не могли перейти на праві власності до позивача як спадкоємця, оскільки Сопачівська сільська рада як власник на власний розсуд розпоряджається землею з урахуванням потреб та необхідності у її виділенні місцевим жителям з огляду на її виключну компетенцію.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка 16 вересня 2005 року склала заповіт на користь позивача, що посвідчений секретарем Сопачівської сільської ради. Цим заповітом вона розпорядилася на випадок своєї смерті у переході своїх прав і обов'язків для ОСОБА_6 щодо належного їй на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями та всім майном, що там знаходиться, а також сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, ощадні книжки НОМЕР_2, НОМЕР_3 (а.с. 36).

27 жовтня 2006 року державним нотаріусом Володимирецької державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом (зареєстровано в реєстрі №№ 15556 та 15553), за якими на користь позивача перейшло спадкове майно у виді державного акта на право приватної власності на землю площею 2, 07 га НОМЕР_4, виданого спадкодавцю на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації №107 від 27.03.2006 року, та житлового будинку в АДРЕСА_1, житловою площею 31, 5 кв.м, загальною - 69, 0 кв.м з надвірними будівлями: сарай-Б, сарай-б, вбиральня-В, сарай-г, огорожа №1 (а.с. 32, 33).

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Рішенням Сопачівської сільської ради Володимирецького району №47 від 11 квітня 2007 року на користь ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 0, 40 га. з якої 0, 10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та 0, 30 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Рішенням Сопачівської сільської ради Володимирецького району №256 від 6 листопада 2012 року дано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки орієнтовною площею 0, 40 га, з якої 0, 25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та 0, 15 га - для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, які перебувають у користуванні позивача, за рахунок земель житлової і громадської забудови (а.с. 10).

Рішенням Сопачівської сільської ради Володимирецького району №52 від 16 грудня 2015 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0, 40 га, з якої 025 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, 0, 15 га - для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення (а.с. 13).

Вважаючи, що після прийняття спадщини до неї перейшли також права та обов'язки щодо земельної ділянки площею 0, 92 га для ведення особистого селянського господарства та 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташовані біля будинку АДРЕСА_1, у лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Сопачівської сільської ради Володимирецького району з позовом за захистом своїх порушених прав. Так, вона вимагала скасувати рішення органу сільського самоврядування №125 від 29.02.2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та реєстрацію права власності ОСОБА_3 на дану земельну ділянку площею 0, 25 га, кадастровий номер НОМЕР_5, номер запису про право власності 139007284 від 15.03.2016 року, та №77 від 27.01.2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та реєстрацію права власності ОСОБА_1 на дану земельну ділянку площею 0, 25 га, кадастровий номер НОМЕР_6, номер запису про право власності 14840611 від 06.06.2016 року.

Своє право на спірну землю мотивувала тим, що спірні земельні ділянки належали з 1947 року родині ОСОБА_6. Тому після смерті спадкодавця вона також успадкувала їх, а відтак оспорювані рішення сільської ради є незаконними.

Між тим, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Положення ст. 121 ЗК України передбачають право громадян на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а.) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство;

б.) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2, 0 гектара;

в.) для ведення садівництва - не більше 0, 12 гектара;

г.) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0, 25 гектара, в селищах - не більше 0, 15 гектара, містах - не більше 0, 10 гектара;

ґ.) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0, 10 гектара;

д.) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0, 01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Судом першої інстанції повно і правильно з'ясовано обставини справи та встановлено, що при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, застосуванню не підлягають, обґрунтовано ухвалено рішення про відмову ОСОБА_2 у позові.

Використавши своє право на отримання земельних ділянок у межах, визначених ст. 121 ЗК України, - 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0, 15 га для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_2 намагається без достатніх правових підстав отримати у власність ще суміжних 0, 50 га землі, яка, за її переконанням, належала спадкодавцеві, а тому з прийняттям спадщини вона набула на неї право.

Однак будь-яких доказів, що заслуговували би на увагу, про те, що спірна земельна ділянка загальною площею 0, 92 га (куди включено спірні 0, 50 га та 0, 25 га + 0, 15 га уже нею набутих) належала на речових правах спадкодавцю і могла бути об'єктом спадкування, позивачем не надано, а апеляційним судом не було здобуто.

Не надано нею і доказів про те, що вона мала переважне право на отримання із земель комунальної власності, крім отриманих 0, 25 га і 0, 15 га, ще й спірних 0, 50 га (0, 25 га, що виділені ОСОБА_3, + 0, 25 га, що виділені ОСОБА_1.).

Згідно із ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Таким чином, правильно встановлено відсутність правових підстав для оспорення позивачем і задоволення судом у зв'язку з цим рішень органу сільського самоврядування.

Щодо доводів апеляційної скарги про помилкове незастосування норм матеріального права та Рішень Конституційного Суду України №5рп/2005 від 22.09.2005 року та №15рп/2004 від 02.11.2004 року, то з огляду на правильність висновків суду вони до задоволення не підлягають.

Спростовуються відсутністю правових порушень і доводи про те, що судом зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи.

Доказів про існування таких фактів, що потягли би помилкове вирішення цивільно-правового спору, позивачем надано не було, а апеляційним судом не було здобуто. Тому доводи апеляційної скарги про недодержання судом процесуально-правових норм є припущеннями.

Згідно із ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування та розпоряджання землею, крім випадків, передбачених законом; забезпечення раціонального використання та охорони земель; забезпечення гарантій прав на землю відповідно до ст. 5 ЗК України є одними із засад законодавства про землю.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Тому доводи особи, що подала апеляційну скаргу, на необхідність та вимушеність захисту її прав, порушуючи тим самим права відповідача, є неприйнятними для апеляційного суду.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Володимирецького районного суду від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: