Справа № 520/7587/17
Провадження № 2/520/8094/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря - Баранової Ю.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування автомобілем,
30.06.2017 року позивач звернувся з позовом до суду та просив ухвалити рішення, яким визначити порядок користування автомобілем Чері Джагі (CHERRY JAGGI SQR713S21), кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, сірого кольору, 2008 року випуску шляхом передачі у користування ОСОБА_1 спільного автомобіля з першого дня кожного місяця по п'ятнадцяте число (включно) кожного місяця або з шістнадцятого числа кожного місяця по останній день кожного місяця (включно) з обов'язковою передачею свідоцтва про реєстрацію та ключів від замка дверей та замка запалювання даного автомобіля. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що йому та відповідачці в рівних частках належить автомобіль Чері Джагі (CHERRY JAGGI SQR713S21), кузов НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_2, сірого кольору, 2008 року випуску
Позивач стверджує, що шлюб між ним та відповідачкою розірвано, та після розірвання шлюбу стосунки погіршилися, у зв'язку з чим він бажає встановити порядок користування автомобілем, оскільки в добровільному порядку вказане встановити не можливо, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, окрім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати за послуги адвоката.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Розглянув у судовому засіданні матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення позивача та його представника дослідивши докази, суд доходить до висновку про те, що заявлений позов, уточнений у судовому засіданні, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами врегульовані чинним Цивільним кодексом України.
В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з серпня 2002 року по жовтень 2012 року, у шлюбі у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
В період даного шлюбу, в лютому 2012 року сторони придбали автомобіль Чері Джагі (CHERRY JAGGI SQR713S21), кузов № НОМЕР_1, сірого кольору, 2008 року випуску.
Вказані обставини становленні ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 20.02.2014 року що у відповідності до ч. 3 ст.. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Після розірвання шлюбу, 03.09.2012 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а відповідач, в свою чергу, звернулась з зустрічним позовом.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2013 року, справа №1512/11801/2012, залишеним без змін ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 20.02.2014 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Поділено майно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 наступним чином: визнано за ОСОБА_1 право власності на ? автомобіля Чері Джагі (CERRY JAGGI) кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3, сірого кольору, 2008 року випуску. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? автомобіля Чері Джагі (CERRY JAGGI) кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_3, сірого кольору, 2008 року випуску. ОСОБА_1 виділено: кухонний гарнітур, 6-тисекційений, коричневого кольору з металевою лінійкою вартістю 500 грн.; морозильну камеру Senator вартістю 500 грн.; книжковий гарнітур коричневого кольору з пеналом вартістю 100 грн.; казан металевий вартістю 50 грн.; дзеркало настінне овальне вартістю 100 грн.; диван кутовий з 4-ма подушками сірого кольору вартістю 2000 грн.; кондиціонер Haier сірого кольору вартістю 1500 грн.; бойлер Baxi білого кольору вартістю 500 грн.; спальний гарнітур бежевого кольору з ДСП (шафа, ліжко з матрацом, комод вартістю 3000 грн.; стіл компютерний бежевого кольору з ДСП вартістю 300 грн., всього на загальну суму 8550 грн. ОСОБА_2 виділено: холодильник Indesit двокамерний білого кольору вартістю 1500 грн.; морозильну камеру Гиочел білого кольору вартістю 500 грн.; музичний центр Samsung сірого кольору вартістю 500 грн.; телефон настінний Mocktel вартістю 100 грн.; електричну плиту 4-х комфорочну білого кольору вартістю 300 грн.; набір ножів, 4 шт. вартістю 100 грн.; люстру білого кольору (1 плафон) вартістю 100 грн.; стіл сервіровочний розкладний вартістю 200 грн.; набір тьорок Kitchen crater 5 шт. вартістю 100 грн.; сковородки чугунні 2 шт. вартістю 50 грн.; міксер Scarlet білого кольору вартістю 100 грн.; стіл компютерний з ДСП бежевого кольору з двома полками вартістю 800 грн.; торшер з металевою ножкою вартістю 400 грн.; стіл «книжка» полірований бежевого кольору вартістю 200 грн.; тумба під телевізор зі скляними дверима бежевого кольору вартістю 200 грн.; компютерний стілець на роліках чорного кольору вартістю 300 грн.; відеомагнітофон касетний Sharp вартістю 100 грн.; стілець дитячий компютерний жовтого кольору вартістю 200 грн.; гостинний гарнітур 3-и секційний світло коричневого кольору з 4-ма скляними полками вартістю 500 грн.; люстра на 5 плафонів вартістю 100 грн.; штори 2 шт. сірого кольору вартістю 300 грн.; подовжувачі електричні на 5 розеток сірого кольору 3 шт. вартістю 100 грн.; набір скляних бокалів синього кольору 6 шт. вартістю 100 грн.; гладильна дошка оранжевого кольору вартістю 100 грн.; стремянка металева вартістю 100 грн.; часи настінні Samay вартістю 100 грн.; шафа односекційна бежевого кольору з ДСП вартістю 300 грн.; полка навісна з двома шухлядами бежевого кольору з ДСП вартістю 200 грн.; спальні подушки 3 шт. вартістю 100 грн.; ялинка штучна розбірна зеленого кольору вартістю 200 грн.; сейф металевий 31 см на 20 см з кодовим замком вартістю 300 грн.; люстра на 3 плафони вартістю 100 грн.; компютерні колонки 2 шт. сірого кольору вартістю 100 грн.; обіденний стіл бежевого кольору вартістю 100 грн.; всього на загальну суму 8550 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 214 (двісті чотирнадцять) грн. 60 коп. В решті позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено.

Згідно довідки Територіального сервісного центру № 5141 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України від 14.06.2017 року за № 31/15/5141-2084 вбачається, що автомобіль НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_1, сірого кольору, 2008 року випуску який належить ОСОБА_2 - 28.08.2012 року було знято з обліку для реалізації за заявою власника та 31.10.2012 року зареєстровано у зв'язку з не продажем за нею, з видачею державних номерних знаків НОМЕР_6.

Частина 1 ст. 66 СК України передбачає, що подружжю надається право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності.

Тобто йдеться про реалізацією подружжям однієї з трьох правомочностей правом користування (можливості видобувати корисні (споживчі) властивості майна (речі), яке не охоплює право розпорядження майном (можливості власника визначати фактичну та юридичну долю речі.

Тому визначення порядку користування майном набутим під час шлюбу, само по собі не припиняє права спільної сумісної власності.

Визначення ідеальних часток у спільному майні не припиняє спільну власність, однак перетворює її із спільної сумісної у спільну часткову.

На час розгляду судом цієї справи, спірний автомобіль в іншій справі рішенням суду було визнано право власності по 1/2 частині спірного автомобіля за кожним із подружжя без реального поділу автомобіля у зв'язку з його неподільністю.

Тобто автомобіль залишився у спільній власності сторін, яка перетворилася після ухвалення судом відповідного рішення з спільної сумісної власності у спільну часткову.

Як встановлено судом в ході розгляду справи сторони в добровільному порядку не можуть домовитися про порядок володіння та користування вищевказаним автомобілем, що є їх спільною частковою власністю, в силу того, що відповідач ігнорує письмові пропозиції відповідача, щодо визначення порядку користування даним автомобілем .

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На виконання ч.3 ст. 319 Цивільного кодексу України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до частини 1 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 357 Цивільного кодексу України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», що відповідно до ст. 41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.З, ст.321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про визначення порядку користування автомобілем

При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилась, доводів позивача не спростувала, іншого варіанту порядку користування автомобілем не надала.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 Цивільного процесуального кодексу України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Також згідно ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать в тому числі судовий збір та витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідно оплату на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 640 гривень покласти на відповідача - ОСОБА_2.

Крім судового збору позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.

Відповідно із ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_3 було укладено Договір № 2/06/17 про надання правової допомоги, та згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 2/06/17 від 01 червня 2017 року сума витрат на правову допомогу склала 5 000 грн. і саме таку суму позивач і просить врахувати під час вирішення питання розподілу судових витрат.

Визначаючи розмір, що підлягає стягненню, судом враховано, що адвокатом в даній справі було проведено дії, необхідні для розгляду справи, в тому числі складено та подано позовну заяву, зібрано та долучено до матеріалів справи докази на підтвердження позиції по справі, а також взято участь у судовому засіданні.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що заявлений стороною позивача розмір витрат на правову допомогу в сумі 5 000 грн. відповідає вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а від так, на думку суду, необхідно стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень, так як ця сума є розумною та співмірною з кількістю вчинених адвокатом процесуальних дій та часу витраченого для підготовки документів по справі і участі в судових засіданнях.

Вказана сума судових витрат згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 355-358, 391 ЦК України,ст. ст. 10-11, 60, 74-75, 88, 213 - 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування автомобілем - задовольнити.

Визначити порядок користування автомобілем Чері Джагі (CHERRY JAGGI SQR713S21), кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, сірого кольору, 2008 року випуску шляхом передачі у користування ОСОБА_1 спільного автомобіля з першого дня кожного місяця по п'ятнадцяте число (включно) кожного місяця з обов'язковою передачею свідоцтва про реєстрацію та ключів від замка дверей та замка запалювання даного автомобіля.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судових витрат, у тому числі витрат на правову допомогу у загальному розмірі 5 640 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Куриленко О. М.