Справа № 702/749/17
Провадження № 2/702/295/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Мазай Н.В.

з секретарем: Ясінською О.А.

сторони: не з»явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачапро відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригодипосилаючись на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - страховик) і ТОВ "РВТРАНС" (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2-00 від 31.08.2015 (далі-Договір). Згідно з умовами даного Договору страховик прийняв під страховий захист транспортний засіб (далі - т/з) страхувальника, а саме: т/з Lexus GX д/н НОМЕР_1. 12.07.2016 у м. Києві, вул Заболотного відбулась ДТП за участю т/з Lexus GX д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, т/з Mercedes-Benz д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 і т/з Toyota д/н 11ІА4733, під керуванням ОСОБА_1 (далі - відповідач). В результаті ДТП застрахований у позивача т/з Lexus GX д/н НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження. В обґрунтування позову посилаються на ст. ст. 626, 979, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 16, 20, 25, 27 ЗУ «Про страхування». Пункт 16 Договору містить визначення поняття «повна загибель ТЗ», що означає пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ, при якому вартість відновлювального ремонту перевищує 75 % дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку. Дійсна вартість т/з Lexus GX д/н НОМЕР_1 зазначена у п. 2.3.1. Договору і становить 585235,00 грн. Відповідно до Звіту № 5090 вартість збитку, заподіяного власнику т/з Lexus GX д/н НОМЕР_1 становить 760407,80 грн., що згідно п. 16 Договору означає повну загибель ТЗ. Відповідно до п. 12.23.1 Договору за відсутності заяви страхувальника про відмову від прав на застрахований транспортний засіб, розмір заподіяних збитків дорівнює меншій сумі з дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку за вирахуванням вартості залишків, придатних для подальшого використання. Відповідно до зобовязуючої пропозиції (передбачено п. 12.24 Договору) залишкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 357000,00 грн. Також, п.2.2.1. Договору встановлена франшиза по повній загибелі ТЗ, у розмірі 10% страхової суми (58523,50 грн.). Тобто, розрахунок розміру страхового відшкодування був проведений у відповідності до умов Договору: 585235,00 357000,00 58523,50 = 169711,50 грн.Відповідно до листа № 79 від 15.07.2016 року страхувальник просить ОСОБА_4 «СК»ВУСО» визнати вигодонабувачем за Договором власника т/з Lexus GX д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5. На підставі вищенаведеного ОСОБА_4 «СК «ВУСО» було сплачено на корить ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 169711,50 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ОСОБА_4 «СК «ВУСО» у відповідності до ст. 25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви страхувальника та страхового акту № 3980-02 від 26.07.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2017 року по справі № 752/16150/16-п винною особою у скоєнні ДТП є ОСОБА_1. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована. 31.05.2017 року працівником ОСОБА_4 «СК»ВУСО» було направлено за адресою реєстрації місця проживання, та за адресою фактичного проживання ОСОБА_1 два листа за вих. № 4156, 4157, з проханням відшкодувати заподіяні збитки у досудовому порядку. Лист № 4156 було отримано 02.06.2017 pоку, лист № 4157 - 06.06.2017 pоку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Однак, станом на 15.08.2017 року жодного платежу на розрахунковий рахунок Позивача не надійшло, сума боргу залишається не погашеною у повному обсязі. Отже, враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 «СК»ВУСО» після виплати страхового відшкодування за Договором, на підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188, 993 ЦК України і ст. 27 ЗУ «Про страхування» отримала право вимоги безпосередньо до ОСОБА_1 на суму завданого збитку у розмірі 169711,50 грн. Просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 «СК «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 169711,50 грн. та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_4 «СК «ВУСО»в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує повністю та просить його задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (за зареєстрованим місцем проживання відповідача). Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_6 повторно не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав лист відповідно до якого в зв»язку з зайнятістю його в іншому судовому засіданні просить справу вкотре відкласти на іншу дату.

Суд вважає за можливе за даних обставин, з урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з»явився. Представництво своїх інтересів доручив представнику ОСОБА_6, який чотири рази направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи, що в силу ст. 169 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 157 ЦПК України, за даних обставин, дає право суду розглядати справу у відсутності відповідача та його представника, розглянути справу без участі в судовому засіданні відповідача та його представника і такий розгляд справи не буде порушенням їх прав, передбачених ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Судом встановлено, що 12 липня 2016 року у м. Київ по вул. Заболотного відбулася ДТП за участю т/з Lexus GX д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, т/з Mercedes-Benz д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 і т/з Toyota д/н 11ІА4733, під керуванням ОСОБА_1.

Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2017 року водія т/з марки «Toyota Camry», транзитний д.н.з. 11 ІА 4733 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова вступила в законну силу 17.02.2017 року. За змістом постанови встановлено, що 12.07.2016 року приблизно о 21 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Ак. Заболотного, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyоta Camrу» транзитний д.н.з. 11 ІА 4733 під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, НОМЕР_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів та отримання тілесних ушкодження водія ОСОБА_7 та пасажирів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 автомобіля «Toyоta Camrу» тілесних ушкоджень. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1, 12.3, 13. 1 Правил дорожнього руху. ( а.с. 12).

Факт ДТП також підтверджується Довідкою № 96023766 про дорожньо-транспортну пригоду, складеною 1 ротою 4 батальйону УПП НП у м. Києві від 12.07.2016 року, відповідно до якої ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 ( а.с. 11).

Згідно роз'яснень, викладених у абз. 4 п. 4 постанови пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року (далі - постанова пленуму ВССУ), відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Приписами ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 31.08.2015 року між ОСОБА_4 «СК «ВУСО», як страховиком, та ТОВ «РВТРАНС», як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2-01 від 31.08.2017 ( далі Договір) з забезпеченим транспортним засобом марки «Lexus GX 470», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( далі забезпечений транспортний засіб) ( а.с. 6-8).

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди за участі забезпеченого транспортного засобу, зокрема і щодо винуватості ОСОБА_1 не потребують доказуванню, оскільки встановлені судовим рішенням по вказаній адміністративній справі, що набрало законної сили.

В результаті протиправних дій відповідача автомобіль НОМЕР_5, інший транспортний засіб, учасник ДТП 12.07.2016 року, отримав механічні пошкодження ( а.с. 12, 17-25).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України « Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

З огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що було складено страховий акт № 3980-02 від 26.07.2016 року ( а.с. 28).

Страхувальник ТОВ «РВТРАНС» звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13-14).

Згідно п. 16 Договору «повна загибель ТЗ» - це пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ, при якому вартість відновлювального ремонту перевищує 75 % дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку ( а.с.8).

Дійсна вартість забезпеченого транспортного засобу Lexus GX д/н НОМЕР_1 зазначена у п. 2.3.1. Договору і становить 585235,00 грн. ( а.с. 6).

Відповідно до Звіту № 5090 від 18.07.2016 року ( а.с. 17-24) вартість збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Lexus GX д/н НОМЕР_1 становить 760407,80 грн., що згідно п. 16 Договору означає повну загибель транспортного засобу.

За відсутності заяви страхувальника про відмову від прав на застрахований транспортний засіб, розмір заподіяних збитків дорівнює меншій сумі з дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку за вирахуванням вартості залишків, придатних для подальшого використання (п. 12.23.1 Договору).

Відповідно до зобовязуючої пропозиції, яка передбачена п. 12.24 Договору, залишкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 357000,00 грн. ( а.с. 25).

Також, п.2.2.1. Договору встановлена франшиза по повній загибелі ТЗ, у розмірі 10% страхової суми (58523,50 грн.).

Тобто, розрахунок розміру страхового відшкодування проведений у відповідності до умов Договору: 585235,00 357000,00 58523,50 = 169711,50 грн., що відображено і в страховому акті № 3980-02 від 26.07.2016 року ( а.с. 28).

Згідно листа № 79 від 15.07.2017 року, страхувальник не заперечує проти виплати страхового відшкодування власнику забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_5 ( а.с. 10, 15, 16), що відповідає п. 11.4 Договору ( а.с.7).

Факт сплати позивачем страхового відшкодування ОСОБА_5 в сумі 169711 грн. 50 коп. підтверджується платіжними дорученнями № 11963 від 26.07.2016 року на суму 139711,50 грн. та № 12091 від 27.07.2016 року на суму 30000 грн. ( а.с. 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Доказів страхування цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, суду не надано.

Позивачем, в позасудовому порядку, відповідачу направлялися листи з проханням відшкодувати заподіяні збитки в досудовому порядку ( а.с. 26, 27), які позивачем отримані про, що свідчать відповідні поштові повідомлення, але відповідачем залишені без задоволення та відповідного реагування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_4 "СК «ВУСО» про відшкодування матеріальної шкоди доведені та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному розмірі.

Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного ст. ст. 989, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР від 07.03.1996 року (із змінами та доповненнями) та керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 11, 14, 60, 88, 157, 169, 197, 208-210, 213-215, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_6) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВУСО (, п/р 0761 в ПАТ «УКРСОЦБАНК» МФО 300023 ) завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 169711 (сто шістдесят дев»ять тисяч сімсот одинадцять) гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_6) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ВУСО (, п/р 0761 в ПАТ «УКРСОЦБАНК» МФО 300023 ) судовий збір в сумі 2545 (дві тисячі пятсот сорок пять) гривень 67 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Мазай Н. В.

Повний текст рішення складено 21.11.2017 року.