ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Фастівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення проживання однією сім»єю більше пяти років,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив суд встановити факт його проживання з Кір»яненко ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім»єю з 1981 року по день її смерті 13 червня 2017 року, та визнати його спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4»яненко ОСОБА_3.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд, вивчивши вказану заяву та перевіривши її на відповідність вимогам ст.ст. 256-258 Цивільного процесуального кодексу України приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тобі, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, метою встановлення факту проживання однією сімєю з спадкодавцем померлою Кір»яненко ОСОБА_3 та визнання заявника спадкоємцем четвертої черги є отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В той же час, на думку суду, встановлення викладених заявником обставин спільного проживання із спадкодавцем в порядку окремого провадження розгляду не підлягає у звязку з наявністю спору про право з огляду на наступне.

Якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суд відмовляє у відкритті провадження у справі (ч.4 ст.256 ЦПК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Законодавець у ст.1258 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)зазначив, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкування четвертою чергою спадкоємців за законом - це нормативно визначений перелік спеціальних ознак, які спадкоємець повинен мати на момент відкриття спадщини, та процесуальні особливості набуття ним такого права.

Частиною 2 статті 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Ця норма розкриває першу ознаку (особливість) спадкування за законом четвертою чергою спадкоємців, а саме те, що такі спадкоємці набувають цього права лише за відсутності спадкоємців першої, другої та третьої черги, усунення їх від права на спадкування, а також неприйняття або відмови від прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині.

Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Проте, судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність певних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку під час розгляду позову.

Так, у відповідності до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

За таких обставин в порядку окремого провадження може бути встановлений лише певний факт, не пов'язаний із визнанням будь-якого права, а із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення юридичного факту він пов'язує з наступним правом на визнання його спадкоємцем за законом четвертої черги та із порядком зміни черговості. До того ж, в зазначеній категорії справ в порядку окремого провадження підлягає встановленню судом лише факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг, а не визнання особи спадкоємцем за законом будь-якої черги.

Враховуючи викладене, суд не вбачає законних підстав для відкриття провадження у справі та розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає виключний перелік підстав для повернення судового збору, а саме: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене та керуючись положеннями Постановами Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 та від 31.03.1995 року № 5, ст. ст. 1258-1259 ЦК України, ст. ст. 234, 256, 257, 258 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Фастівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення проживання однією сім»єю більше пяти років.

Розяснити заявнику ОСОБА_1, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою, проте, заявник має право подати позов на загальних підставах.

Зобовязати Фастівське управління Державної казначейської служби України в Київській області (Фастівське УДКСУ Київської області) , МФО 821018, Банк отримувача: ГУДКСУ у Київській області, що розташоване за адресою: вул. Куйбишева, 32, м. Фастів, Київської області, повернути заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений ним судовий збір в сумі 320 (триста двадцять гривень) грн. 00 коп., який було сплачено на р/р 0640, МФО 821018, за квитанцією № 32 від 12 вересня 2017 року.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

СУДДЯ