Справа № 676/3365/16-ц
Номер провадження 2/676/255/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2017 року Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

при секретарі - Бандурі І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам'янець-Подільському цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11288,24 грн.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.08.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором та відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.04.2016 року має заборгованість в сумі 11288,24 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також стягнути 1378,00 грн. понесених позивачем судових витрат.

В судове засідання представник позивача не з'явився, письмово просить справу розглядати у його відсутності та задовольнити позов.

Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, подали заяву про слухання справи у їх відсутності. В попередніх засіданнях надали свої заперечення, в яких вказали, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором є безпідставним та необгрунтованим, оскільки поданий з пропуском строків позовної давності, а тому в його задоволенні просять відмовити.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів та заперечень, наданих представником відповідача.

Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 серпня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір б/н, за яким відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 20.08.2012 року позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 11288,24 грн., в т.ч. 274,37 грн. - заборгованість за кредитом; 6900,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 513,73 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати в розмірі - 1378,00 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова > станова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі ті ш умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно ст. 1046 параграфу 1 глави 71 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов»язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг _ при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов»язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити штраф в ромірі 500,00 грн. плюс 5% від суми позову.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов»язків за цим договором.

Судом встановлено, що підпис відповідача у анкеті-заяві свідчить про те, що він погодився на умови кредитного договору, однак, порушив умови договору, щодо сплати кредиту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскіьки ОСОБА_1 (позичальник) не виконав зобов»язання з повернення грошових коштів ПАТ КБ «ПриватБанк», неповернута сума кредиту підлягає стягненню.

Проте, відповідач заявив клопотання і посилається на сплив строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України). Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (правова позиція ВСУ 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16).

Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року по справі № 6-127 цс 14, за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

За висновками Верхового Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19.03.2014 року №6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК), а не закінченням строку дії договору.

Зі змісту позову та доданих до нього документів встановлено, що останній платіж (сума погашення кредиту) ОСОБА_1 відбувся 20.05.2013 року в сумі 150,00 грн. , а з позовом до суду позивач звернувся 07.07.2016 року, тому трирічний строк, у межах якого особа може звернутись до суду про стягнення заборгованості, пройшов.

Позовна давність встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.І ст. 259 ЦК України). Згідно із ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вчиняється таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У анкеті-заяві від 20.08.2012 року, наданій позивачем, домовленості щодо збільшення строку позовної давності немає. Відповідач не підписував Умови, в яких позовна давність збільшена (постанова Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1926цс15).

Вищенаведені обставини в контексті з днем пред'явлення позову до суду (07.07.2016 року) та вказаними доводами щодо необхідності застосування строку позовної давності, є процесуально-правовими підставами відмови в позові про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВС України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14 встановивши, що у строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи вище викладено, суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 197, 213 - 215, 226, 360-7 ЦПК України, ст.. 257, 261, ч. 3,4 ст.267 ЦК України суд, правові позиції ВСУ, -

В И Р І Ш И В:

В позові ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Кам'янець-Подільський міськрайонний суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В