Справа № 734/159/17 Провадження № 22-ц/795/1436/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Анохін А. М. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО МЕТРОПОЛІС» до ОСОБА_7 про зобовязання виконати умови договору та зустрічним позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО МЕТРОПОЛІС» про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 6 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО МЕТРОПОЛІС» до ОСОБА_7, про зобовязання виконати умови договору та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО МЕТРОПОЛІС» про стягнення заборгованості за договором № 29/04/2016 від 29.04.206 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 аналогічні позовним вимогам зазначеним у зустрічному позові. Крім того, що апелянт вважає, що судом першої інстанції не наведено підстав з яких суд не взяв до уваги надані ним докази.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки відповідачем ОСОБА_7 рішення суду оскаржується лише в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, то апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції лише в зазначеній частині.

По справі встановлено,що 29.04.2016 між ТОВ «АВТО МЕТРОПОЛІС» та ОСОБА_7 було укладено договір про надання юридичних послуг № 29/04/2016 (а.с.11,12).

Відповідно до п. 1 Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання надавати в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором таку юридичну комплексну допомогу(надалі Послуги):

- надавати допомогу замовнику з підготовки та правильного оформлення внутрішніх документів замовника;

- брати участь у підготовці та укладенні різного роду договорів, що укладаються замовником з іншими юридичними та фізичними особами, надавати допомогу щодо організації контролю за виконанням цих договорів та надавати пропозиції щодо застосування передбачених законом та договором санкцій по відношенню до контрагентів, що не виконують договірних зобовязань;

- організовувати та вести претензійно-позовну роботу за матеріалами, підготовленими замовником, в т.ч. подавати позовні ті інші заяви;

- брати участь у розгляді питань про дебіторську та кредиторську заборгованість, що є на балансі замовника, та вживати заходів щодо ліквідації цієї заборгованості;

- надавати допомогу з організації та здійснення контролю за дотриманням замовником встановленого чинним законодавством порядку продажу та приймання продукції і товарів за кількістю та якістю;

- давати консультації з правових питань, що виникають у діяльності замовника;

- за дорученням замовника брати участь у засіданні балансової комісії та розробці пропозицій за підсумками фінансово-господарської діяльності;

- інформувати замовника про нове законодавство;

- вести справи замовника в судах, господарських судах, третейських судах;

- представляти в установленому законодавством порядку інтереси замовника в судах, господарських судах, третейських судах та інших органах;

- договору, давати юридичні висновки з правових питань, що виникають у діяльності замовника;

- надавати інші юридичні послуги.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що за послуги, вказані в п.1.1.6. цього договору, замовник сплачує виконавцю щомісячно абонентську плату в розмірі 260000 (двісті шістдесят тисяч)грн. 00 коп. Обовязок зі сплати за надані послуги передбачено п. 3.2. договору, та вказану у п.3.1. договору суму, замовник зобовязується оплатити у готівковій або в безготівковій формі виконавцю до пятого числа місяця, в якому надаються послуги.

Згідно п.3.3. договору замовник після підписання договору здійснює передоплату у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що підставою для сплати послуг виконавцю є підписання двостороннього акту виконаних робіт. Акт виконаних робіт підписується замовником вказаного акту протягом зазначеного терміну, а також ненадання в цей строк письмових пояснень щодо його не підписання, акт вважається підписаним, та таким, що тягне за собою обовязок замовника оплатити надані послуги.

Пунктом 4.1. договору визначено, що цей договір укладається терміном на один рік і набирає чинності з моменту його підписання, та діє до 29.04.2017 року.

Відповідно до наданих апеляційному суду оригіналів актів виконаних робіт одного змісту від 31.05.2016 року, від 30.06.2016 року, від 29.07.2016 року, від 31.08.2016 року, від 30.09.2016 року, від 31.10.2016 року, від 30.11.2016 року, та від 30.12.2016 року а також звіту про викону роботу уповноважений представник позивач та відповідач їх підписали та погодили.( а.с.23-30,51-53)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог за первісним та зустрічним позовом , суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 63 ЦК України. Позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_7 не виконав умови договору про надання юридичних послуг від 29.04.2016. Достовірність наданих ОСОБА_7 актів виконаних робіт у суду викликав сумнів, оскільки вони не завірені належним чином, їх оригінали суду не було надано а з приводу їх підписання представник товариства ніяких пояснень не надав, а тому суд визнав їх неналежними доказами. Крім того, акти виконаних робіт складались кожного місяця, але виконавець жодного разу не вимагав їх оплати до 5 числа у цих місяцях. Наведене вказує на відсутність реального характеру надання зазначених у цих атах послуг.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечать нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини. Отже посилання суду на ст. ст.626, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3,10,11,60,212 ЦПК України слід визнати правильним.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобовязаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобовязаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту -ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не наведено підстав з яких суд не взяв до уваги надані ним докази не заслуговують уваги, оскільки суд визнав надані ОСОБА_8 акти виконаних робіт не належним доказом по справі та не взяв їх до уваги.

В судовому засіданні апеляційного суду були надані оригінали актів виконаних робіт від 31.05.2016 року, від 30.06.2016 року, від 29.07.2016 року, від 31.08.2016 року, від 30.09.2016 року, від 31.10.2016 року, від 30.11.2016 року, та від 30.12.2016 року , звіт про викону роботу. Представник позивача не заперечувала про їх існування та підписання керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО МЕТРОПОЛІС», але представники сторін не змогли пояснити суду та повідомити, які саме юридичні послуги були надані та по яких конкретно справах, підтвердити наявність спору між сторонами документально та чи має право ОСОБА_8 можливість та право надавати юридичні послуги. Наведене вказує на відсутність реального характеру зазначених у цих атах послуг, а тому висновок суду першої інстанції є вірним.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд , -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: