Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Єдиний унікальний номер №440/1785/17

Провадження №2/440/1306/2017

23 листопада 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Гута О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що не зійшлись характерами, мають кардинально різні погляди на життя, сімю, не розуміють один одного, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння. Відповідач зловживає алкоголем, вчиняє сварки, що негативно впливають на виховання та розвиток сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем, так як проживають кожен своїм життям, майнових спорів не мають.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гладиш».

Представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просить задоволити, подав суду письмову заяву з проханням справу слухати без застосування технічних зобів фіксації судового засідання.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотання про розгляд справи у його відсутності чи заперечення проти позову, не подав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони зареєстрували шлюб 10.10.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 230247 від 10.10.2014 року.

Від подружнього життя мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії І-СГ № 424331, видане Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Турківського РУЮ у Львівській області 10.10.2014 року, актовий запис № 90).

Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося через те, що в них різні характери, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, вони не розуміють один одного. Відповідач зловживає алкоголем, не займається забезпеченням сімї. Сторони втратили почуття поваги і любові один до одного, що й призвело до розпаду сімї.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач, у поданій заяві, наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Майнового спору сторони не мають.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розлучення позивачу залишити прізвище «Гладиш».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197, 212, 214-215, 224-227 ЦПК України, ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 10.10.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 59.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Гладиш».

Заочне рішення може бути переглянуте Буським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка подається у Буський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда