Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.07.2017 Справа №607/5214/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Грицака Р.М. за участю секретаря Чех Ю.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини польова пошта НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданої майнової шкоди, -

в с т а н о в и в :
Позивач заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини польова пошта НОМЕР_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення завданої майнової шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що прапорщик ОСОБА_1 з 26 травня 2015 року по 9 грудня 2015 року в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 17 статті IV Постанови Верховної Ради України «Про затвердження положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі» від 23.06.95р. №243/95-ВР, пунктів 32, 38 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.04р. «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час», пункту д постанови кабінету Міністрів України від 02.11.95р. № 880 «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості», пункту 5.18.1.4 Наказу Міністерства оборони України від 16.07.97р. № 300 "Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України", через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків не вжив жодних заходів для збереження ввіреного йому для службового користування майна, а саме: шолому кевларового, матрацу, подушки, наволочки, ковдри напіввовняної, спального мішка, ременя з бляхою, ременя брючного, казанку, фляги, чохла х/б до фляги, чим порушив правила зберігання ввіреного для службового користування майна в у мовах особливого періоду, що призвело до його втрати. Вартість втраченого майна прапорщиком ОСОБА_1 становить 5186,83 грн. Згідно Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 1995 року №880, нестача майна відшкодовується винним особами у кратному співвідношенні, зокрема: шолом кевларовий - у десятикратному розмірі, інвентарні речі у тому числі матрац, подушка, наволочка, ковдра напіввовняна, спальний мішок, ремінь з бляхою, ремінь брючний, казанок, фляга, чохол х/б до фляги - у п`ятикратному розмірі. Заподіяна шкода відшкодована ОСОБА_1 лише частково, а тому просить стягнути з відповідача на користь військової частини польова пошта НОМЕР_1 завдану майнову шкоду у розмірі 33123 (тридцять три тисячі сто двадцять три) грн. 37 (тридцять сім) коп., а також покласти на відповідача судові витрати.
Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно вимог ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
У відповідності до вимог ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 10 Закону України «Про оборону України», п.п. 1, 3, 4,7 «Положення про Міністерство оборони України», затвердженого Указом Президента України від 21 серпня 1997 року №888 (у редакції Указу Президента України від 04 липня 2002 року №618/2002), Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового правління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Вимогами ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що Збройні Сили України - це військова державна структура, яка організовано складається з військових об`єднань, з`єднань, частин, підрозділів, військових установ та навчальних закладів.
Із врахуванням вищенаведених вимог чинного законодавства військова частина польова пошта НОМЕР_1 являється органом державної військової та виконавчої влади на місцях в системі Збройних Сил України.
Відповідно до ст.ст. 1,2,3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.
Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.
Порушення вимог чинного законодавства України при використанні закріпленого за військовими частинами Збройних Сил України військового майна, що спричинило його втрату порушує економічні інтереси держави.
Таким чином, заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону згідно з ст. 131-1 Конституції України, звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - військової частини польова пошта НОМЕР_1 , як органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах.
Військовою прокуратурою Тернопільського гарнізону проведено вивчення додержання службовими особами військової частини польова пошта НОМЕР_1 вимог законодавства про правовий режим майна у Збройних Силах України у ході якого виявлено ряд порушень.
Так, 26 травня 2015 року, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 140 прапорщика ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-заправника автомобільного відділення підвозу та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення роти забезпечення.
28 травня 2015 року прапорщик ОСОБА_1 отримав у сержанта з матеріального забезпечення 1 мотопіхотної роти військової частини пп НОМЕР_2 ОСОБА_2 згідно накладної наступні речі: ліжко металеве, спальний мішок, матрац, подушка, наволочка, саперна лопатка, килимок туристичний, ковдра напіввовняна, казанок, ложка, кепка, бронежилет з чохлом, каска кевларова з чохлом, футболка зелена, аптечка, джгут чорний, розгрузка синя, ремінь з бляхою, балаклава зимова чорна, про що свідчить підпис останнього про тримання.
У своїй повсякденній діяльності прапорщик ОСОБА_1 під час проходження військової служби повинен був, зокрема додержуватись вимог ст. ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 17 статті IV Постанови Верховної Ради України «Про затвердження положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі» від 23.06.95р. №243/95-ВР, пунктів 32, 38 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.04р. «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час», пункту д постанови кабінету Міністрів України від 02.11.95р. № 880 «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості», пункту 5.18.1.4 Наказу Міністерства оборони України від 16.07.97р. № 300 "Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України", які вимагають від нього додержуватись вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, не допускати вчинення злочинів, організовувати ротне господарство, керувати ним та нести відповідальність за його стан та забезпечення особового складу належними матеріальними засобами, дбайливо використовувати військове майно, належно виконувати службові обов`язки, що визначають заходи для збереження і правильного носіння (експлуатації) інвентарного речового майна, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки не вживати алкогольних напоїв, в особливий період постійно тримати зброю при собі, належно утримувати видане майно, в тому числі зброю та боєприпаси.
Відповідно до листа ТВО командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 19.04.2017р. №1180, на підставі директиви Командувача військ оперативного командування «Північ» від 15.03.2015р. №Д-7 дек «Про проведення додаткових організаційних заходів у військах оперативного командування «Північ» у 2015 році, майно військової частини - польова пошта НОМЕР_2 належить на праві оперативного управління військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , а тому усе майно, яке втрачене прапорщиком ОСОБА_1 через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків є власністю військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини пп НОМЕР_2 від 15 грудня 2015 року № 331, на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 239 «РС» від 17 листопада 2015 року, прапорщика ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення військової частини пп НОМЕР_2 та направлено для подальшого проходження військової служби у військову частину пп НОМЕР_1 .
Під час здачі у грудні 2015 року отриманого майна прапорщик ОСОБА_1 не повернув шолом кевларовий, матрац, подушку, наволочку, ковдру напіввовняну, спальний мішок, ремінь з бляхою, ремінь брючний, казанок, флягу, чохол х/б до фляги.
Згідно довідки розрахунку військової частини пп НОМЕР_2 від 9 грудня 2015 року вартість втраченого прапорщиком ОСОБА_1 майна становить 5186,83грн.
Згідно Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 1995 року №880, нестача майна відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні, зокрема: шолом кевларовий - у десятикратному розмірі, інвентарні речі у тому числі матрац, подушка, наволочка, ковдра напіввовняна, спальний мішок, ремінь з бляхою, ремінь брючний, казанок, фляга, чохол х/б до фляги - у п`ятикратному розмірі. Тому за втрату зазначеного майна ОСОБА_1 необхідно відшкодувати 48434,15 грн.
За фактом нестачі майна прапорщика ОСОБА_1 командиром військової частини пп НОМЕР_2 у грудні 2015 року призначене службове розслідування.
За результатами службового розслідування по факту втрати військового майна, відповідно до наказу № 884 командира військової частини пп НОМЕР_2 від 9 грудня 2015 року, прапорщика ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності.
Таким чином, прапорщик ОСОБА_1 з 26 травня 2015 року по 9 грудня 2015 року в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пункту 17 статті IV Постанови Верховної Ради України «Про затвердження положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі» від 23.06.95р. №243/95-ВР, пунктів 32, 38 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.04р. «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час», пункту д постанови кабінету Міністрів України від 02.11.95р. № 880 «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості», пункту 5.18.1.4 Наказу Міністерства оборони України від 16.07.97р. № 300 "Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України", через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків не вжив жодних заходів для збереження ввіреного йому для службового користування майна, а саме: шолому кевларового, матрацу, подушки, наволочки, ковдри напіввовняної, спального мішка, ременя з бляхою, ременя брючного, казанку, фляги, чохла х/б до фляги, чим порушив правила зберігання ввіреного для службового користування майна в у мовах особливого періоду, що призвело до його втрати.
Згідно ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 326 вказаного Кодексу, у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. За нормами ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 у добровільному порядку відшкодував лише частину заподіяної ним шкоди у розмірі 15310,78 грн., а розмір невідшкодованих збитків становить 33123,37 грн.
Відповідно до вимог ст. 30 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Згідно довідки №16/15 з Єдиного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), військова частина НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ) ідентифікаційний код НОМЕР_4 має статус суб`єкта - юридичної особи.
Відповідно до ч. 6 ст. 110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем завдання шкоди. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини польова пошта НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення завданої майнової шкоди підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача майнову шкоду у розмірі 33123 грн. 37 коп. Крім того, зважаючи на вимоги ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача в користь держави слід стягнути 1600,00 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224-226, 228, 232, 233 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 317, 326, 1166 Цивільного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :
Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) в користь військової частини польова пошта НОМЕР_1 майнову шкоду у розмірі 33123 (тридцять три тисячі сто двадцять три) грн. 37 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддяР. М. Грицак