У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 травня 2017 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2012 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частки всіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 травня 2012 року і до повноліття дитини.

Його матеріальний стан після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів змінився, оскільки 21 липня 2016 року він звільнився з постійного місця роботи та до теперішнього часу не має постійного заробітку.

Крім того, він вдруге уклав шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина, його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Також, у січні та лютому 2017 року він добровільно перерахував аліменти на користь відповідачки по 800 грн, але згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя В-7 від 16 березня 2017 року, за період з 01 січня 2017 року по 16 березня 2017 року йому була нарахована заборгованість за аліментами в сумі 2 370,45 грн, з якою він не згоден, оскільки при нарахуванні аліментів у розмірі 1 578 грн на місяць державним виконавцем був врахований заробіток у розмірі 6 312 грн, що не відповідає дійсності, оскільки він з 21 липня 2016 року є безробітним.

А тому, позивач просив зменшити розмір аліментів з ј частки його заробітку до 600 грн щомісячно, до повноліття дитини, звільнити його від заборгованості із сплати аліментів у розмірі 2 370,45 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 травня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24 травня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ј частини до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до повноліття дитини.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 травня 2017 року в частині зменшення розміру аліментів змінено.

Змінено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24 травня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ј частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до 900 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, вказуючи на тяжкий майновий стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Аналогічну норму місить ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнутих аліментів, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведений факт зміни його матеріального та сімейного стану, тобто, позивачем доведено, що на теперішній час він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі ј частини його заробітку щомісячно, а також відмовляючи у задоволенні вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам виходив з недоведеності обставин, що мають істотне значення для звільнення позивача від сплати заборгованості.

Апеляційний суд з урахуванням вимог ст.ст. 182, 183, 184 СК України, враховуючи відсутність у позивача роботи та регулярного заробітку, наявність у нього інших утриманців, з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який складає 01 травня по 30 листопада 2017 року - 1 777 грн, а також обов'язку обох батьків утримувати свою дитину, обґрунтованого змінив спосіб та розмір аліментів, які стягнуті за рішенням суду, визначивши аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн щомісячно, а в решті рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Рішення суду першої інстанції в незмінній частині та рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 82, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору при зверненні з касаційною скаргою у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 травня 2017 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов