н/п 2/490/3769/2017 Справа № 490/4126/14-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.,
при секретарі Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
28 березня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про з неї заборгованості за період з 01.09.2007 року по 01.01.2014 рік в сумі 5717 грн. 39 коп.
Ухвалою суду від 04 жовтня 2012 року скасовано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЖЕК «Забота» суми боргу в розмірі 3684,64 грн., судових витрат в розмірі 94,10 грн. та на користь держави судового збору в розмірі 13 грн. 20 коп.
Ухвалою суду від 03 лютого 2017 року скасоване заочне рішення суду від 05.06.2014 року.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав письмові заперечення проти позову та заяву про застосування строку позовної давності.
Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та на її імя відкрито особовий рахунок №956.
Вищевказаний житловий будинок знаходиться на балансі ТОВ «ЖЕК «Забота», яке надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій на підставі Договору на утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових території від 02.10.2007 року.
Дотепер відповідач свої зобовязання не виконав по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, у звязку з чим утворилася заборгованість за період з 01.09.2007 року по 01.01.2014 рік становить 5717 грн.39 коп.
Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року та п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги, в тому числі послуги з утримання будинку та прибудинкової території у встановлені строки та у встановленому розмірі, які виконує позивач.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону України обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно п.6 ч.1 ст. 20 цього Закону, споживач має право на не сплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні
Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, аткож фактичне непроживання споживача за місцем реєстрації за відсутності належно офоомленого документального підтвердження та відповідного звернгення до обслуговуючої організації - не можуть бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.
У зв'язку з наведеним, доводи відповідача на непроживання у вказаній квартирі, а отже неотримання фактичне житлово-комунальних послуг, не є підставою для несплати наданих житлово-комунальних послуг . В установленому законом порядку від надання таких послуг відповідач не відмовлялася ( лист-звернення та складений у довільній формі за підписом іншіх мешканців будинку Акт про непроживання не є такою відмовою).
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-59 цс 13 від 30 жовтня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
Натомість, належними достеменними доказами відповідачами не спростовано, що позивачем такі послуги з утримання будинку та прибудинкової території не надавалися взагалі чи надавалися неналежної якості, в той час як матеріалами справи підтверджується надання цих послуг позивачем .
Відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому докази повинні відповідати вимогам належності та допустимості (суд не бере до уваги докази, які одержані з порушення порядку, встановленого законом, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами), також кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 267 ЦК України, суд за заявою відповідачів застосовує строк позовної давності, передбачений ст.. 257 цього Кодексу.
У ч. 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.
Ураховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, тому подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває позовну давність.
Крім того, переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.
Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи , в 22 грудня 2011 року ТОВ ЖЕК Забота звернулося до Центрального районного суду м.Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги у сумі 3684,64 грн. за період з 2007 року .
Ухвалою судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 04 жовтня 2012 року у судовий наказ, виданий 06.03.3012 року скасовано та розяснено стягувачу його право при наявності до того підстав на звернення до суду в порядку позовного провадження.
Знову з таким позовом позивач звернувся до суду лише 28.03.2014 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Відповідно до ст. 265 ЦК України , залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що сплив строк позовної давності за даними вимогами позивача ,заявленими до 28 березня 2011 року ( три роки з дати звернення до суду з цим позовом).
За положеннями ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За ч. 5 ст. 267 цього Кодексу , якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Проте з заявою про поновлення строку позовної давності позивач до суду не звертався.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ТОВ ЖЕК Забота підлягає частковому задоволенню за період з 29.03.2011 року по 31.12.2013 року у розмірі 2557 грн. 39 коп. , а за іншій період у стягненні заборгованості слід відмовити - в зв'язку зі спливом строку позовної давності.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота» заборгованість в сумі 2557 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 39 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота» судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.