Справа № 308/8081/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 серпня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Бисаги Т. Ю., Готри Т. Ю.

з участю секретаря Шукаль О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якої діє її адвокат Маринушкін Арсен Григорович, на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 4 липня 2016 року по справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на іпотечне майно, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 4 липня 2016 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості позивальника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0601/0408/71-032 від 25.04.2008 року в розмірі 1 017 611,01 грн., з яких: 878 080,14 грн. тіло кредиту; 113 836,45 грн. заборгованість за відсотками; 25694,42 грн. пеня за порушення виконання зобов'язань, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 0601/0408/71-032-Z-1 від 25.04.2008 року - двокімнатну квартиру загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що на праві приватної власності належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. за реєстраційним № 1091 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.04.2008 року за № 2866189, шляхом визнання права власності на нього за АТ «Дельта Банк» ().

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» () право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м.

Вирішено питання про судові витрати (Т.1, а.с.112-116).

На це рішення відповідачка ОСОБА_1, від імені якої діє її адвокат Маринушкін А. Г., подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначає, що не з'ясовано всіх обставин справи, а саме рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, набуття права власності на предмет іпотеки повинно відбуватися в позасудовому порядку, на підставі погодженого застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, обрано не вірний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в позові (а.с.30-34).

У судове засідання в апеляційній інстанції сторони не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце його проведення належним чином.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 33 Закону «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

З матеріалів справи слідує, що 25 квітня 2008 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0601/0408/71-032 на суму 45000 доларів США під 11, 9 % річних строком до 25 квітня 2038 року.

В якості забезпечення виконання умов кредитного договору, 25 квітня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 0601/0408/71-032-Z-1, за умовами якого останній передав банку в іпотеку належне йому на праві власності майно - квартиру по АДРЕСА_2, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м.

Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково, у тому числі якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання (як основного боргу, так і процентів за ним). При настанні зазначених випадків Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцеві письмову вимогу про усунення порушень основного зобовязання та зобовязань передбаченим цим Договором, у строк, що не перевищує 30 календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимоги Іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору (п. 11 іпотечного договору від 25.04.2008 року).

За вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя:

- за рішенням суду;

- у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в п.п.12.3.1. та 12.3.2. цього пункту договору (п. 12 іпотечного договору від 25.04.2008 року).

У випадку порушення позичальником своїх зобовязань за цим Договором, у тому числі у випадку невиконання позичальником умов п.3.7 та/або 3.8 та/або 6.1.2 цього договору банк має право без отримання додаткової письмової згоди позичальника звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом за власним вибором банку, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов іпотечного договору (п.6.1.3. кредитного договору від 25.04.2008 року).

14 серпня 2013 року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах , визначених даним договором, ПАТ «Омега Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Омега Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Омега Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Омега Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними грошима відповідачка ОСОБА_1 належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 15 травня 2015 року в неї виникла заборгованість перед банком в розмірі 1 017 611, 01 грн. З них:

-878 080, 14 грн. тіло кредита;

-113 836, 45 грн. відсотки;

-25 694, 42 грн. пеня.

На виконання положень іпотечного договору щодо надіслання письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» надіслав боржнику ОСОБА_1 листа від 03.06.2015 року із попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги (Т.1, а.с.26-29). Однак, дана вимога банку залишилася без виконання з боку боржника. За цих обставин банк вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини, визначив характер правовідносин та виходив з того, що банк вправі звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу по кредиту.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що суд обрав не вірний спосіб захисту права, оскільки набуття права власності на предмет іпотеки повинно відбуватися в позасудовому порядку, на підставі погодженого застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, до уваги колегією суддів не приймається, так як за вибором іпотекодержателя може бути застосовано один із передбачених способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, в тому числі за рішенням суду (п. 12 іпотечного договору від 25.04.2008 року).

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якої діє її адвокат Маринушкін Арсен Григорович, - відхилити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 4 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________