Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 34 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Автомедон», ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року в рамках розгляду кримінальної справи ОСОБА_2 звернувся до суду із цивільним позовом, вимоги якого в подальшому уточнив (а.с.145-147 том 1) та зазначив, що 30.08.2011 року близько 12 год. в м. Житомирі , по вул. В.Бердичівській поблизу будинку №116 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_5, який керував автомобілем марки DAEWOO FSO Lanos TF69Y, днз НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, з якою він перебуває у трудових відносинах, та ОСОБА_2, який керував автомобілем CITROEN C4SX 1.6 днз НОМЕР_2, який належить останньому на праві власності. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження і вартість відновлювального ремонту становить 72662,79 грн., а втрата товарної вартості - 7769,85 грн.

Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 22.10.2012 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено відповідне покарання. Вирішено цивільні позови. Стягнуто із ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_2 50000 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, із ПП «Автомедон» - 30422, 64 грн. матеріальної шкоди, із ОСОБА_5 - 5000 грн. моральної шкоди. Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 залишено без задоволення за безпідставністю.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 10.12.2013 року, яка залишена без змін ухвалою суду касаційної інстанції, згаданий вирок в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в частині перевищення ліміту страхового відшкодування скасовано та повернуто на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Оскільки матеріальна шкода страховою компанією була відшкодована у розмірі страхового ліміту в сумі 50000 грн., що не покриває розмір заподіяного збитку, тому позивач просив стягнути із відповідачів у солідарному порядку невідшкодовану матеріальну шкоду у розмірі 30 422,64 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 17 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача із ПП «Автомедон» 902,46 грн. матеріальної шкоди. В решті позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні із відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 29520, 18 грн. та ухвалити нове рішення - про задоволення цих вимог. Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення щодо визначення розміру матеріальної шкоди безпідставно взяв за основу висновок автотоварознавчої експертизи №51 від 02.12.2016 року, проведеної експертом ОСОБА_6, так як його висновки щодо пробігу автомобіля на момент ДТП, вартості відновлювального ремонту не відповідають дійсності, а розмір втрати товарної вартості автомобіля внаслідок ДТП, визначений судовим експертом ОСОБА_7 при проведенні автотоварознавчої експертизи №3129 від 13.10.2011 року - 7769,85грн., не спростований та не врахований.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.08.2011 року близько 12 год. в м. Житомирі, по вул. В.Бердичівській поблизу будинку №116 водій ОСОБА_5, який керував автомобілем марки DAEWOO FSO Lanos TF69Y, днз НОМЕР_1, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_8, рухаючись зі сторони площі Смолянської в напрямку вул. Жуйко, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху та в порушення вимог лінії дорожньої розмітки 1.3 Правил, виїхав на смугу руху зустрічного транспорту, де передньою лівою частиною свого транспортного засобу здійснив зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля CITROEN C4SX 1.6 днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що рухався в зустрічному напрямку (а.с. 46-57).

Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 22.10.2012 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено відповідне покарання. Вирішено цивільні позови. Стягнуто із ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_2 50 000 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди», стягнуто з ПП «Автомедон» на користь ОСОБА_2 30422, 64 грн. - матеріальної шкоди, стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 - 5000 грн. моральної шкоди. Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 залишено без задоволення за безпідставністю (а.с.46-51, т.1).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 10.12.2013 року, яка залишена без змін ухвалою суду касаційної інстанції, зазначений вирок в частині вирішення цивільного позову та стягнення матеріальних збитків з ПП «Автомедон» скасовано та повернуто на новий розгляд в порядку цивільного судочинства (а.с. 52-57, т.1).

Вирок, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою / ч. 4 ст.61 ЦПК України/.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції керувався нормами ст. 22, 1172, 1187, 1194 ЦК України та виходив з того що реальна вартість відновлювального ремонту належного позивачеві транспортного засобу СІТROEN С4 SX 1,6. днз НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП з урахуванням фізичного зносу даного автомобіля на день виконаних робіт 26.03.2013 року, з урахуванням та у порівнянні пошкоджень, які зафіксовані у протоколі огляду транспортного засобу від 30.08.2011 року, у висновку експерта №3/274 від 06.10.2011 року (огляд проводився 02.09.2011 року з фотофіксацією), у висновку експерта №3129 від 13.10.2011 року та у наряді замовленні №F01-023320 від 26.03.2013 року й наряді-замовленні №F01-023322 від 27.03.2013 року (з наданими чеками щодо оплати) становить 50 902,46 грн.; з ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_2 стягнуто 50 000 грн. матеріальної шкоди; для повного відшкодування завданої позивачеві шкоди обов'язок сплатити зазначену різницю покладено саме на відповідача, тому з ПП «Автомедон» підлягає стягненню на користь позивача матеріальна шкода у розмірі 902,46 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із такими висновками, мотивуючи наступним.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом тощо.

Такі ж роз'яснення містяться у п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в яких зазначено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У п.4 згаданої постанови, зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Із матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля DAEWOO FSO Lanos TF69Y, днз НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.83-84) є ОСОБА_8, який згідно договору безоплатного користування автомобілями (позички) від 14.02.2011 року (а.с.87-88) передав автомобіль у тимчасове користування ПП «Автомедон».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Статуту ПП «Автомедон», засновником ПП «Автомедон» є ОСОБА_3 (а.с. 81).

Згідно наказу ПП «Автомедон» №33 від 26.08.2011 року ОСОБА_5 прийнято на роботу на посаду водія та закріплено за ним автомобіль DAEWOO FSO Lanos TF69Y, днз НОМЕР_1 (а.с.96).

Виходячи із наведеного, є доведеним безпосередній причинний зв'язок між винними неправомірними діями водія ОСОБА_9, який перебував у трудових відносинах із ПП «Автомедон», та шкодою, що була спричинена позивачу пошкодженням майна, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відшкодовувати шкоду повинно ПП «Автомедон» як роботодавець.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що при огляді автомобіля CITROEN C4SX 1.6 днз НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, виявлено деформацію переднього лівого крила, передньої лівої дверки в передній частині, переднього бампера в лівій частині, зміщена ліва блокфара, на якій наявні подряпини, зміщена з кріплення ліва протитуманна фара, деформоване ліве переднє колесо, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 30.08.2011 року (а.с.105-106).

02.09.2011 року на майданчику тимчасового зберігання проведено дослідження автомобіля CITROEN C4SX та виявлені механічні пошкодження зафіксовано у висновку експерта щодо технічного стану зазначеного автомобіля №3/274 від 06.10.2011 року (а.с.173-184).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №3129 від 13.10.2011 року розмір матеріальної шкоди заподіяної власникові транспортного засобу СІТROEN С4 SX 1.6, днз НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП з урахуванням зносу даного автомобіля складає 80 422,64 грн. (а.с.107-117,т.1).

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 вересня 2014 року по справі було призначено та проведено повторну автотоварознавчу експертизу за клопотанням представника відповідача, який посилався на те, що ПП «Автомедон» під час проведення досудового слідства, проведення автотоварознавчої експертизи, розгляду справи в порядку кримінального судочинства не було залучено до участі у справі як цивільний відповідач (а.с.120-121 т. 1).

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №51 від 02.12.2016 року реальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу СІТROEN С4 SX 1,6 д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП з урахуванням фізичного зносу даного автомобіля на день виконаних робіт 26.03.2013 року, з урахуванням та у порівнянні пошкоджень, які зафіксовані у протоколі огляду транспортного засобу від 30.08.2011 року, у висновку експерта №3/274 від 06.10.2011 року (огляд проводився 02.09.2011 року з фотофіксацією), у висновку експерта №3129 від 13.10.2011 року та у наряді замовленні №F01-023320 від 26.03.2013 року й наряді-замовленні №F01-023322 від 27.03.2013 року (з наданими чеками щодо оплати) складає 50 902,46 грн. (т.2 а.с.36-41).

Врахувавши, що з ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_2 стягнуто 50 000 грн. матеріальної шкоди, суд першої інстанції на підставі ст. 1194 ЦК України обґрунтовано поклав обов'язок на відповідача ПП «Автомедон» по стягненню на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 902,46 грн. (50 902,46 грн. - 50000грн.).

За клопотанням представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 апеляційним судом були допитані судові експерти ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які проводили судові автотоварознавчі експертизи у вказаній справі.

Експерт ОСОБА_7 пояснив, що він проводив судову автотоварознавчу експертизу автомобіля СІТROEN С4 SX 1,6 д.н.з. НОМЕР_2 13 жовтня 2011 року та визначив матеріальну шкоду, заподіяну власнику вказаного автомобіля у розмірі 80 422,64грн. При цьому він виходив з показників одометра, який відображав пробіг автомобіля - 006792км. Водночас, експерт пояснив, що зазначений показник не впливає на вартість матеріального збитку та відновлювального ремонту, оскільки строк експлуатації автомобіля 1 рік, а тому коефіцієнт фізичного зносу складників транспортного засобу дорівнює 0.

Експертом ОСОБА_7 також проведено калькуляцію вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, яка складає 72 662,79грн. /а.с.116-117, т.1).

Експерт ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що перед ним було поставлено питання визначити реальну вартість відновлювального ремонту транспортного засобу СІТROEN С4 SX 1,6 д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження при ДТП з урахуванням фізичного зносу даного автомобіля на день виконаних робіт 26.03.2013 року, з урахуванням та у порівнянні пошкоджень, які зафіксовані у протоколі огляду транспортного засобу від 30.08.2011 року, у висновку експерта №3/274 від 06.10.2011 року (огляд проводився 02.09.2011 року з фотофіксацією), у висновку експерта №3129 від 13.10.2011 року та у наряді замовленні №F01-023320 від 26.03.2013 року й наряді-замовленні №F01-023322 від 27.03.2013 року (з наданими чеками щодо оплати).

Експерт пояснив, що автомобіль він не досліджував, а висновок робив на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

ОСОБА_6 вказав, що реальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на підставі актів виконаних робіт на 26.03.2013 року складає 50902,46грн. Різницю у реальній вартості відновлювального ремонту та вартістю такого ремонту, визначеною експертом ОСОБА_7, пояснив тим, що виконавцем було замінено пошкоджені деталі більш дешевими, зокрема, вартість панелі приладів закладеної у калькуляції експертом ОСОБА_7 визначено в межах 20 000грн, а фактично поставлено таку частину вартістю в межах 6 000грн., також поставлено інші запасні частини, пошкоджені внаслідок ДТП, нижчої вартості, ніж зазначено в калькуляції.

Натомість, виконавець робіт, щоб наблизити вартість відновлювального ремонту до суми визначеної експертом у експертизі від 13 жовтня 2011 року, зазначив складові, які не були пов'язані з ДТП, вказав додаткові деталі (шарова опора, важелі та ін.) і додаткові роботи. Наголосив, що виконавцем робіт значно завищено вартість нормо-годин.

На доводи позивача, його представника щодо відмінності у показних пробігу, зафіксованих на одометрі на час ДТП - 006792 км. та час проведення відновлювального ремонту - 48794 км. експерт ОСОБА_6 пояснив, що фактично він враховував показники - 006792 км., оскільки величина Е, що означає коефіцієнт фізичного зносу, у його експертизі дорівнює 0 (як і в експертизі, проведеній попереднім експертом), оскільки строк експлуатації автомобіля менше 7 років. Експерт також вказав, що завищені показники одометра могли бути зазначені виконавцем з метою продовження строку дії гарантії поставлених запасних частин. Вартість втрати товарного вигляду за наслідками проведеної експертизи зменшилась до 4339,56, оскільки зменшилась сума реальної вартості відновлювального ремонту.

Відтак, допитавши експертів, колегія суддів не встановила обставин, які б спростували висновки суду першої інстанції.

З огляду на наведене підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді