Справа№329/780/17
Провадження № 2/329/268/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Силаєвої Т.М.,

позивача - Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, в особі його представника Веремій Людмили Сергіївни,

неповнолітньої особи, в інтересах якої пред'явлений позов - ОСОБА_2,

прокурора - Головкіна В'ячеслава Анатолійовича,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області (далі-позивач) звернулася до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до ОСОБА_3 (далі-відповідач) про позбавлення батьківських прав.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що батьки неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, однак після розірвання шлюбу з 2002 року ОСОБА_2 залишилася проживати зі своєю матір'ю. Проте, з 2014 року сім'я ОСОБА_4 знаходиться на обліку служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, оскільки мати не виконує обов'язків по догляду за дітьми та зловживає алкогольними напоями. В свою чергу, відповідач, будучи батьком дитини, належним чином не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки, проживає в іншому населеному пункті і не відвідує дитину, не створює їй умов для проживання та виховання, з 2006 року не цікавиться її навчанням, не переймається матеріально-побутовими умовами її існування, дитина ж з 2016 року проживає разом з бабусею ОСОБА_5, яка її виховує, утримує, піклується про неї.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, просив розглянути справу без його участі.

Неповнолітня особа в інтересах якої пред'явлений позов - ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з батьком не спілкується дуже давно, навіть не пам'ятає коли його бачила в останній раз, він ніколи не вітає її зі святами, ніякої матеріальної допомоги не надає, та в цілому є зовсім чужою людиною для неї. На теперішній час ОСОБА_2 проживає разом із бабусею ОСОБА_5 Просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до себе.

Прокурор в судовому засіданні також підтримав позов з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні були досліджені в якості доказів: копія паспорта ОСОБА_3, виданого 26.02.1999 Чернігівським РВ УМВС України в Запорізькій області, серії НОМЕР_1, та копія картки платника податків ОСОБА_3; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського районного управління юстиції 06.08.2002, серії НОМЕР_2 висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, затвердженого рішенням комісії з питань захисту прав дитини Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області № 18 від 30.05.2017; довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, видана виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області № 3193 від 04.07.2017; довідка-характеристика ОСОБА_3 видана виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області № 02-01-14/713 від 04.07.2017; заява ОСОБА_5 від 19.05.2017; характеристика ОСОБА_2 видана Чернігівською спеціалізованою школою I-II ступенів "Надія" Чернігівської районної ради Запорізької області; заява ОСОБА_2 від 19.05.2017; акти обстеження умов проживання 13.11.2014, 30.04.2015, 30.06.2015, 10.12.2015; копія рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 05.10.2017, справа №329/342/17 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її доньки ОСОБА_2

Заслухавши пояснення учасників провадження, всебічно та повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні батьками неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3, виданим 06.08.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського районного управління юстиції.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний у 2002 році, після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишилася проживати з матір'ю.

З 2014 року сім`я ОСОБА_4 поставлена на облік служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області. Відповідно до актів обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 13.11.2014, 30.04.2015, 30.06.2015, 10.12.2015, встановлені факти ухилення ОСОБА_4 та її співмешканця ОСОБА_6 від виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема постійне перебування в стані алкогольного сп'яніння, наявність антисанітарного стану жилих приміщень, тривале неприбирання в будинку, непрання дитячої та постільної білизни, одягу, відсутність постільної білизни на ліжках. Також, під час відвідувань службою у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області сім`ї ОСОБА_4 було встановлено, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_2, не спілкується з нею, не відвідує дитину за місцем проживання.

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 05.10.2017 ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав по відношенню до її доньки ОСОБА_2.

ОСОБА_5 є рідною бабусею ОСОБА_2, що підтверджується заявою від 19.05.2017, наданою нею до суду, а також поясненнями самої ОСОБА_2

ОСОБА_2 проживає разом з бабусею ОСОБА_5 з грудня 2016 року, навчається у Чернігівській спеціалізованій школі I-II ступенів "Надія", ОСОБА_5 повністю утримує онучку та займається її вихованням. Згідно характеристики, наданої ОСОБА_2 Чернігівською спеціалізованою школою I-II ступенів "Надія" Чернігівської районної ради Запорізької області, батьки не приділяють належної уваги вихованню дитини, батько не підтримують зв'язок зі школою, не приходять на батьківські збори, батько живе окремо, з іншою сім'єю, рідко бачиться з донькою, протягом останнього часу дівчина проживає з бабусею, яка займається її вихованням.

Відповідно до заяви, наданої ОСОБА_2.19.05.2017, її батько ОСОБА_3 зовсім не цікавиться її життям, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться станом її здоров'я, а тому вона не проти щодо позбавлення його батьківських прав. Вказані обставини безпосередньо підтвердила в судовому засіданні сама ОСОБА_2

Відповідно до заяви бабусі ОСОБА_5 від 19.05.2017, ОСОБА_2 проживає у неї з грудня 2016 року, батько ОСОБА_7 не проживає з нею з 2006 року, участі у вихованні та утриманні дочки батько не приймає, жодним чином не допомагає їй матеріально, не цікавиться її навчанням та життям, є байдужим до рідної дочки, навіть не намагається налагодити стосунки з донькою.

Як встановлено, відповідач ОСОБА_3 проживає фактично без реєстрації в с. Могиляни Чернігівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою, виданою 04.07.2017 за № 3193 Виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області. Згідно заяви наданої ним до суду 15.11.2017, він проживає окремо від доньки з 2006 року, змоги забрати доньку на спільне проживання та допомагати їй матеріально у нього немає, більше того, просить суд позбавити його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_2

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, затвердженого рішенням №18 від 30.05.2017, останнього доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2.

Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є первоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Однією з таких підстав є ухилення батьком від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року«Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 є обґрунтованими і заявленими з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітньої ОСОБА_2, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було доведено, що відповідач на даний час не приділяє уваги своїй дитині, ухиляється від її належного виховання, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідача батьківських прав щодо своєї неповнолітньої дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни його поведінки, суд за його позовом може поновити його батьківські права.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164, 165, 166 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст.60,88, 212-215, 223, 292 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо його неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Богослов