У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журавської О.В.

за участю секретаря - Касян А.Р.,

розглянувши подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Скрипка Ю.О. вніс до суду подання про примусове проникнення до житла для проведення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника. Подання обґрунтовує тим, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, згідно боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Перевірити майновий стан не виявляється можливим, оскільки, 22.12.2016 року, 10.02.2017 року та 13.03.2017 року за виходами державного виконавця двері ніхто не відчиняв, про що складені відповідні акти. Заборгованість станом на 01.07.2017 року становит 65 466, 98 грн. У зв'язку з вищевикладеним, рішення суду тривалий час неможливо виконати.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, причини неявки невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших особі, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першої цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд дослідивши подання, письмові матеріали справи вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

З письмових матеріалів подання вбачається, що 11.12.2014 року судом було видано виконавчий лист на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 326.09.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з копії постанови, 25.02.2015 року державним виконавцем Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Веклич А.Г. було відкрито виконавче провадження (а.с.45).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачає, що виконання рішень, перелік яких встановлюється законом про виконавче провадження, покладається на державних виконавців відповідних відділів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З урахуванням наведеного, державний виконавець при проведенні виконавчих дій зобов'язаний діяти не лише у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", але й дотримуватися інших законів, використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Так, забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

Особа, яка має невиконанні зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, доки не буде доведено протилежне.

Державним виконавцем не надано жодного доказу, який би свідчив про умисне ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, а саме по собі, невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом встановленого строку, визначеного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього рішеннями суду обов'язків.

На підтвердження необхідності примусового проникнення до житла боржника, державним виконавцем надано суду Акти від 22.12.2016 року, 10.02.2017 року та 13 березня 2017 року про те, що в ці дні двері квартири за адресою: АДРЕСА_1, ніхто не відкрив.

Складання актів при вчиненні виконавчих дій по виконавчого провадженню передбачає присутність понятих, стягувача та боржника. З доданих до подання атків від 13 березня 2017 року та 10 лютого 2017 року вбачається, що самих сусідів з будинку АДРЕСА_1, або будь-яких інших осіб для засвідчення неможливості потрапити до квартири при проведенні виконавчих дій не залучались.

З наданих до суду документів не вбачається, що державним виконавцем виконані всі необхідні дії щодо виконання рішення суду, а саме: не вжиті заходи для з'ясування місця роботи боржника, для з'ясування належності майна боржнику, тощо. Зокрема, запити в БТІ та УДАІ не направлялися. Також, не направлявся запит до Деснянської РДА у м. Києві для з'ясування чи зареєстрований боржник за даною адресою, оскільки рішення було винесено ще 26.09.2014 року.

Разом з тим, суду не надано доказів вжиття всіх заходів примусового виконання рішення, установлених Законом України "Про виконавче провадження", а саме: своєчасного та повного вчинення виконавчих дій, не вчинено належним чином засвідчений вихід за місцем реєстрації та проживання боржника для опису майна, яке належить йому на праві власності, ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до імперативних вимог п. п. 5, 6 ч.2 ст.199 ЦПК України, особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження.

Подання не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали подання не містять посилання на докази ухилення боржника від виконання рішень судів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку будь-яка особа при зверненні до суду із заявою, скаргою чи поданням повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, використовуючи принцип справедливості, суд приходить до обґрунтованого висновку, що державний виконавець передчасно та безпідставно просить про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, відсутні докази вжиття всіх заходів щодо примусового виконання судового рішення, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, та відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов'язання, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 292-294, 376 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя: