АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1491/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50,51 Цибра Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВасиленко Л. І.
суддівБородійчука В. Г., Фетісової Т. Л.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а :

08 грудня 2015 р. ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 грудня 1964 р. він уклав шлюб з ОСОБА_6, який зареєстрований Лящівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 8.

Позивач вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми.

Зазначив, що від постійних суперечок і скандалів погіршилося його самопочуття, та він перебуває в стані постійного стресу. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між сторонами припинилися з 2011 р. Проживають окремо один від одного.

Вважає за недоцільне подальше перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, тому просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, зареєстрований 11 листопада 1964 р. Лящівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 р. позовні вимоги ОСОБА_7 про розірвання шлюбу задоволені повністю.

Розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, зареєстрований 11 лютого 1964 р. Лящівською сільською радою Чорнобаївського району за актовим записом № 8.

Ухвалою Чорнобаївського району Черкаської області від 27 червня 2017 р. виправлено допущену описку в рішенні Чорнобаївського районного суду по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, а саме в резолютивній частині рішення замість зазначених дати та місця реєстрації шлюбу «зареєстрований 11 лютого 1964 р. Лящівською сільською радою Чорнобаївського району» правильним вважати «зареєстрований 11 грудня 1964 р. Лящівською сільською радою Золотоніського району».

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи, що рішення судом ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 р. скасувати і закрите провадження по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ОСОБА_6 та її представника, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, не бажають поновлювати подружні стосунки, оскільки з 2011 р. не ведуть спільного господарства, а подальше спільне подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Однак, погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене у справі рішення наведеним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (частина 1).

Згідно вимог ст. 112 СК України, яка регламентує підстави розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Водночас ч. 1 ст. 111 СК передбачено вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

За наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції встановлено, що 08.12.2015 р. ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу. При цьому в якості адреси місце проживання відповідача вказав АДРЕСА_1. (а.с. 2)

ОСОБА_7 до позовної заяви було долучено оригінал свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 від 11 грудня 1964 р., відповідно до якого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 11 грудня 1964 р. в Лящівській сільській раді Золотоніського районного Черкаської області, актовий запис № 8 (а.с. 4).

В свою чергу, відповідно до відповіді Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району від 18.12.2015 р. за № 652 на запит суду щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особи, Чорнобаївська селищна рада повідомила суд про те, що місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 невідоме. (а.с. 7)

Ухвалою Чорнобаївського району Черкаської області від 22 грудня 2015 р. у даній справі було відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду на 28 грудня 2015 р. (а.с. 8)

Згідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повістку про виклик до суду ОСОБА_7 отримав 24.12.2015 р. (а.с. 12)

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що позивач в судове засідання не з'явився, проте в день ухвалення оскаржуваного судового рішення, а саме 28.12.2015 р. подав безпосередньо до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 13).

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач в судове засідання не з'явився, проте повідомлена про розгляд справи належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала.

Водночас, матеріали справи не містять даних щодо направлення відповідачу ОСОБА_6 позовної заяви, як і даних про її отримання, чи не вручення з зазначенням причин. Крім того, не містять даних щодо направлення повістки про виклик до суду ОСОБА_6, якій повістка направлялась за адресою зазначеною в позовній заяві - АДРЕСА_1. (а.с. 10)

На ряду з викладеним колегія суддів враховує і те, що в матеріалах справи відсутні, також, данні відносно направлення ухваленого у справі судового рішення сторонам по справі. Судове рішення направлене до Чорнобаївського ДРАЦС 27.01.2016 р. (а.с. 16)

В свою чергу відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_6, відповідача у справі, вона з 22 січня 2008 р. зареєстрована в АДРЕСА_2. (а.с. 23)

Відповідно до актового запису про смерть № 09 від 23 березня 2017 р. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2., у віці 77 років.

Допитана в якості свідка в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 - сільський голова с. Лящівка, Чорнобаївського району, Черкаської області пояснила суду, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проживали спільно, вели спільне господарство, мешканцям села, зокрема, сусідам та їй, як сільському голові не було відомо ні намірів ні факту розірвання шлюбу між ними. ОСОБА_6 саме з метою надання допомоги дочці та онуку була зареєстрована в смт. Чорнобай. ОСОБА_7 завжди був доглянутий. На адресу сільської ради не надходило будь-яких запитів з суду щодо місця знаходження чи проживання ОСОБА_6

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

При розгляді даної цивільної справи судом першої інстанції не було вжито всіх належних заходів щодо повного та всебічно з'ясовування обставин справи, місця знаходження відповідача, фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, з урахуванням обставин життя подружжя, не було забезпечено участь у судовому засіданні сторін у справі, з тим щоб заслухати їх особисті пояснення і взагалі не вживались заходи щодо примирення подружжя.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, а саме те, що справу про розірвання шлюбу між сторонами було розглянуто без відповідача, яка, у відповідності до матеріалів справи, не отримувала ні позовної заяви, ні належного повідомлення про виклик до суду, ні ухваленого судом рішення, яким шлюб між сторонами було розірвано, оскаржуване рішення у даній цивільній справі підлягає до скасування, у зв'язку із неповним з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення у справі, порушенням норм матеріального і процесуального права, та постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, так як суд апеляційної інстанції, за викладеного, позбавлений можливості усунути зазначені порушення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, задовольнити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 грудня 2015 року, скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, відмовити.

Рішення набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :