233 № 233/2161/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2017 Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мартиненко В. С. ,

при секретарі Козловської К.Я.,

за участю

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 233/2161/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі відділення «Дніпропетровське регіональне управління» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року у справі № 233/2161/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі відділення «Дніпропетровське регіональне управління» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов було задоволено. В заяві вказано, що ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого 23.10.2016 р. ОСОБА_4, оскільки прийняв спадщину, подавши заяву до четвертої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини від 10.12.2016 р. за № 2986. Заявник проти вимог позивача заперечує, посилаючись на відповідні докази, та просить рішення суду скасувати, оскільки відповідач ОСОБА_4 не був присутній в судовому засіданні з поважних причин.

Представник заявника у судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримав, просив її задовольнити, заочне рішення скасувати та призначити справу до нового розгляду, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник позивач у судове засідання не зявились, просили розглядати справу за відсутності представника позивача, проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Згідно із ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_4 на час розгляду справи мав зареєстроване місце перебування у м. Харкові, що підтверджується копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи УСЗН адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 19.11.2014 року № НОМЕР_1.

Відповідно до копій медичних документів, долучених до заяви, ОСОБА_4 тяжко хворів на рак шлунку, мав постійні госпіталізації у м. Харкові, отримав інвалідність першої «Б» групи з 20.09.2016 року, що підтверджується копією довідки МСЕК. 23 жовтня 2016 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ВЛ №567293 від 05.11.2016 року (актовий запис про смерть №15489 від 24.10.2016 року, складеного Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області).

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_4 не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Крім того, представник заявника посилається на те, що відповідач по справі ОСОБА_4 був поручителем перед ПАТ «Родовід Банк» за виконання боржником ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором відповідно до договору поруки від 24.07.2009 року, проте вказаний договір на час винесення рішення був припиненим. До того ж, відповідач переселився з території проведення антитерористичної операції, а отже пеня мала бути списана банком, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_4 та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Із заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року у справі № 233/2161/16-ц вбачається, що судом було встановлено, що відповідно до укладеного договору № Д582/АА-019.08.2 від 05 травня 2008 року відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в доларах США на купівлю автомобілю у розмірі 18011,88 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5% річних та відповідно до додаткової угоди № 1 від 19 серпня 2008 року до кредитного договору в розмірі 14,5 % річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки № Д582/АА-019/2.08.2 від 24 липня 2009 року, за яким поручитель відповідає перед кредитодавцем за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі.

З договору поруки вбачається, що договір поруки діє до повного погашення позичальником або поручителем заборгованості за кредитним договором. А строк виконання основного зобовязання встановлено кредитним договором до 05.05.2013 року.

Вказаним рішенням позов було задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № Д582/АА-019.08.2 від 05 травня 2008 року в сумі 2122 долари США 06 центів США та 305823 гривні 15 копійок, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» у відшкодування сплаченого судового збору 5398 гривень 24 копійки, та у відшкодування витрат на оплату оголошення про виклик відповідача у друкованому засобі масової інформації 630 гривень 00 копійок.

З матеріалів справи вбачається, що вказана заборгованість складається з заборгованості за кредитом 1326,35 дол. США, заборгованості за процентами 786,25 дол. США, пеня 301 269,12 грн., 3 % річних 4554, 03 грн.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що докази, на які посилається представник заявника мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про наявність процесуального правонаступництва суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є сином відповідача по справі ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО №375542 (актовий запис №428 від 05.10.1995 року, складений Микитівським районним відділом РАГС м Горлівки Донецької області. Після смерті батька заявник ОСОБА_2 подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проте, державний нотаріус Четвертої Харківської державної нотаріальної контори винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, через наявність заборони на відчуження на все нерухоме майно померлого, в тому числі, накладеного на підставі постанови про арешт, виданої Дружківським МВДВС ГТУЮ у Донецькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною першою статті 608 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК України.

В пункті 33 вказаної Постанови зазначено, що у разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки), враховуючи положення статті 607, частини першої статті 608 ЦК, а також сутності поруки як особистого зобов'язання відповідати за належне виконання основного зобов'язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором.

Враховуючи, те, що рішення суду не є підставою для припинення зобовязання та кредитні правовідносини між позичальником та кредитором тривають, а зобов'язання поручителя нерозривно пов'язано з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для процесуального правонаступництва після смерті відповідача ОСОБА_4, оскільки спадкоємець ОСОБА_2 не може відповідати за особистим зобовязанням померлого поручителя, в тому числі за рахунок майна спадкодавця.

Посилання представника заявника, на те, що присуджені за рішенням суду за життя спадкодавця пеня та штрафи мають бути сплачені спадкоємцями на підставі ч. 3 ст. 1231 ЦК України є необґрунтованим, адже зобовязання поруки є припиненим із смертю поручителя та не підлягає виконанню.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, в тому числі, у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Підсумовуючи вищенаведене, суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України вважає за необхідне залишити без задоволення заяву про перегляд заочного рішення .

Керуючись ст. ст. 210, 213, 231 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 233/2161/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі відділення «Дніпропетровське регіональне управління» АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя