АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/8597/17 Головуючий у 1-ій інстанції - Ладиченко С.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7423/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня2017 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.,

Суддів - Рейнарт І.М., Немировської О.В.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Національної бібліотеки України ім. В.І.Вернадського - Клименко Ірини Петрівни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом Національної бібліотеки України ім.. В.І.Вернадського до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по договору оренди нерухомого майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року позовну заяву Національної бібліотеки України ім. В.І.Вернадського до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по договору оренди нерухомого майна повернуто позивачу.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що підприємницька діяльність відповідача припинена та знята з обліку 05 січня 2017 року, проте зобов'язання її перед позивачем не припинилися.

Посилається на те, що відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України та Постанови Верховного суду України від 4 грудня 2013 року однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що дана справа не підсудна Голосіївському районному суду м.Києва, оскільки позов пред'явлений до суб'єкта підприємницької діяльності з приводу стягнення заборгованості за договором оренди майна, що використовується у підприємницькій діяльності.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства та щодо визначеного кола правовідносин.

За змістом статті 15 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

У порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

З матеріалів справи слідує, що позов заявлений юридичною особою до суб'єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 з приводу стягнення заборгованості за договором оренди майна, що використовується у підприємницької діяльності.

Згідно із ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що спори за позовами юридичних осіб до фізичної особи-підприємця з приводу укладання, зміни, розірвання і виконання господарських договорів підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Крім того, у поданій позовній заяві представник позивача зазначала, що у листопаді 2016 року позивач звернувся до Господарського суду м.Києва до відповідача про стягнення заборгованості, проте 23.01.2017 року суд прийняв ухвалу про припинення провадження у справі на підставі п.6 ст.80 ГПК України у зв'язку з тим, що відповідач припинила свою підприємницьку діяльність.

Частиною 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Так як спори за позовами до фізичних осіб-підприємців, які припинили свою підприємницьку діяльність підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, позивачем і було подано позов до Голосіївського районного суду м.Києва.

Оскільки, суддя не врахував зазначених обставин справи, повернув позовну заяву позивачу для подання до належного суду, колегія суддів дійшла до висновку, що суддею при постановлені ухвали було допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Національної бібліотеки України ім. В.І.Вернадського - Клименко Ірини Петрівни задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді