Номер провадження: 22-ц/785/7566/17
Номер справи місцевого суду: 501/2961/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом дочірнього підприємства «Моноліт Сервіс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою дочірнього підприємства «Моноліт Сервіс» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 серпня 2017 року,

встановила:

У грудні 2016 року дочірнє підприємство «Моноліт Сервіс» (далі Дочірнє підприємство) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території у суму 3 629,56 грн..

Позовні вимоги дочірнє підприємство обґрунтовувало тим, що відповідачі є власниками квартири № 130 по вул. Парусна (ОСОБА_6) буд. 1-Г, м. Чорноморськ, Одеської області, та отримують житлово-комунальні послуги, при цьому не виконують зобов'язання по їх оплаті. Дочірнє підприємство є балансоутримувачем будинку.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02.08.2017 р. в задоволенні позовних вимог ДП «Моноліт-Сервіс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованостівідмовлено.

Дочірнє підприємство в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на те, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони у судове засіданні не зявилися. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Апелянт причини неявки представника не повідомив. Заяв та клопотань не надав.

Відповідач ОСОБА_5 надала суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку із знаходженням відповідача ОСОБА_4 за кордоном. Приймаючи до уваги необґрунтованість заяви про відкладення розгляду справи належними доказами, строки розгляду справи, баланс інтересів сторін по справі в її розгляді, колегія суддів ухвалила відмовити в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка в судове засідання сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову дочірнього підприємства, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів знаходження будинку на його балансі, що останній є виконавцем з надання послуг з обслуговування та утримання житлового будинку та прибудинкової території (а. с .86 88).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1, 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 212 - 214 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів.

Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва на право власності відповідач ОСОБА_4 є власником квартири № 130, що розташована за адресою - вул. Парусна (ОСОБА_6) буд. 1-Г, м. Чорноморськ, Одеської області (а. с. 5, 25).

10.07.2009 р. між ДП «Моноліт-Сервіс» та ОСОБА_4 укладено договір 1Г-130 про надання комунальних послуг (а. с. 4).

Згідно копій квитанцій (а. с. 66. 83) ОСОБА_4 сплачував комунальні послуги до ДП «Моноліт-Сервіс» (а. с. 74 - 83).

Згідно протоколу №5 від 05.06.2016 року було створено ОСББ «Райдужний», якому ОСОБА_4 сплачує комунальні послуги (а. с. 26).

Відповідно до заяви вх. № 33 від 06.06.2016 року ДП «Моноліт-Сервіс» було повідомлено про створення власниками квартир ОСББ «Райдужний» та прийняття будинків 1-Г, 1-Д за адресою - вул. Парусна (ОСОБА_6), м. Чорноморськ на свій баланс (а. с. 27 - 28).

Згідно листа № 35 від 21.06.2016 року ДП «Моноліт-Сервіс» проігнорувало передачу ОСББ «Райдужний» на їх баланс будинку (а. с. 29 - 30).

30.08.2016 року ОСОБА_4 надавав ДП «Моноліт-Сервіс» заяву про розірвання договору (а. с. 32).

Між сторонами виникли правовідносини щодо оплати праці житлово-комунальних послуг.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що - виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

За змістом ч. ч. 4 - 5, ст.11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо у новозбудованому будинку власники квартир, приміщень протягом двох місяців після підписання акта державної приймальної комісії не створюють об'єднання і не приймають на баланс основні фонди, сільська, селищна, міська рада може своїм рішенням призначити балансоутримувача. Призначений балансоутримувач здійснює свої повноваження по забезпеченню управління будинком до прийняття будинку на баланс об'єднанням. Витрати на здійснення цих функцій управління розподіляються між власниками пропорційно площі приміщень, що перебувають у їх власності.

В матеріалах справи відсутній документ, який би підтверджував статус дочірньогопідприємства як балансоутримувача, чи виконавця послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території за адресою - АДРЕСА_1.

Оскільки судом першої інстанції беззаперечно встановлена відсутність доказів того, що позивач є балансоутримувачем житлового будинку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апелянта про не сповіщення про час і місце розгляду справи, знаходження житлового будинку на його балансі, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з встановлених по справі обставин. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (ч. 3 ст. 309 ЦПК України).

Крім того, колегія суддів приймає до уваги безпідставність позову до ОСОБА_5, оскільки власником квартири є ОСОБА_7.

Таким чином, апеляційна скарга дочірнього підприємства є необґрунтованою, а тому її треба відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів дочірнього підприємства, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Моноліт Сервіс» - відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3