АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1197/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30, 34 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівБабенка В. М., Нерушак Л. В.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 92» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, якій підтримав апеляційну скаргу; представника «ЖБК № 92» - Дригу Л.В., яка просила відхилити апеляційну скаргу, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 92» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири, посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що він є власником трикімнатної квартири №36, розташованої в багатоповерховому житловому будинку за адресою м. Черкаси, вул.Припортова (Героїв Сталінграда), 20.

Вказана квартира знаходиться на дев'ятому поверсі зазначеного будинку та входить, як і весь будинок, до складу обслуго¬вуючого кооперативу «ЖБК № 92».

Позивач вказує, що починаючи з вересня 2012 р. належна йому квартира стала потерпати від дощових та талих снігових вод, про що він неодноразово повідомляв голову правління кооперативу ОСОБА_10

Через систематичне ігнорування його звернень, зазначає ОСОБА_6, 11 березня 2013 р. він звернувся до голови прав¬ління кооперативу із письмовою заявою щодо проведення ремонту покрівлі будинку, але за весь цей час будь-яких передбачених статутом зобов'язальних дій відповідачем не було здійснено.

Фінансо¬вий стан позивача не дозволяє за власні кошти залучити до ремонту покрівлі відповідні ремонтно-обслуговуючі організації, тому на весь цей період його квартира стала розплідником плісняви, а через системні вогкість та сирість квартира зазнала значних внутрішніх пошкоджень.

Позивач вказує, що згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження TOB «Контакт-сервіс» від 24 листопада 2016 року за №25/16/буд. станом на дату експертизи вартість ремонтно-відновлювальних робіт жилого приміщення становить 17 900,40 грн. Але проведення ремонтних робіт, зазначає ОСОБА_6, є недоцільним без попереднього усунення причин, що призвели до перелічених пошкоджень. Вартість експертного будівельно-технічного дослідження згідно з рахунком №61.2016 від 01 грудня 2016 року з урахуванням комісійного платежу банківської установи становить 1 818,00 грн.

06 грудня 2016 року, зазначає позивач, він звернувся до голови правління із заявою щодо актування технічного стану його квартири комісійним складом, але замість конструктивного розгляду, його звернення викликало у ОСОБА_10 низку негативних емоцій та звинувачень.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_6 звернувся з метою їх захисту до Придніпровського районного суду м. Черкаси із відповідним позовом та просив постановити судове рішення, яким стягнути із обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 92» на його користь в рахунок відшкодування завданої внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири матеріальної шкоди 19 718,40 грн. та понесені ним судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_6 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із порушенням норм матеріального права, при неповному з»ясуванні обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення виниклого спору по суті, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким заявлені ним позовні вимоги задовольнити повністю. Судові витрати покласти на відповідача.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не надано на адресу суду належних та допустимих доказів, що свідчать про те, що саме діями чи бездіяльністю відповідача порушено права позивача та заподіяно йому матеріальну шкоду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 27 грудня 2010 року належить трикімнатна квартира №36, розташована в багатоквартирному житловому будинку за адресою АДРЕСА_1, та яка входить до складу обслуговуючого кооперативу «ЖБК №92».

В якості підстави для покладення на відповідача - «ЖБК №92» обов'язку щодо відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири, ОСОБА_6 послався на те, що його квартира знаходиться на останньому поверсі, а через винні дії відповідача, які полягають у невиконанні обов'язку щодо проведення капітального ремонту даху, жиле приміщення, в якому він проживає, зазнало значних внутрішніх пошкоджень і потягнуло за собою спричинення йому матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За вимогами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України

позивачу необхідно довести сукупність таких фактів:

а) неправомірність поведінки особи, якою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

б) наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо);

в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених передумов в їх сукупності є обов'язковим для прийняття судом відповідного рішення про відшкодування завданої шкоди.

В пункті 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Колегія суддів вважає, що висновок експертного будівельно-технічного дослідження №25/16/буд. від 24 листопада 2016 року не є беззаперечним доказом, який дає можливість покласти на відповідача обов'язок по відшкодуванню ОСОБА_6 спричиненої внаслідок залиття квартири шкоди, оскільки даним дослідженням встановлена лише орієнтовна вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 та в якому мається лише ймовірне посилання на те, що сліди протікання води, які мають місце в квартирі ОСОБА_6, можливі при умові затікання атмосферних вод через рулонну покрівлю даху будинку над квартирою № 36.

По справі відсутні будь-які об'єктивні докази того, коли саме і з вини кого відбулося затоплення квартири позивача, чим це зафіксовано, що конкретно було пошкоджено в належному ОСОБА_6 на праві власності жилому приміщенні і яка вартість відновлювального ремонту квартири при умові визначення конкретного переліку пошкоджень, що мали місце внаслідок залиття квартири.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги відомості акту про наслідки залиття його квартирі від 19 грудня 2016 року є необґрунтованими, оскільки даний акт також не містить вищевказаної необхідної інформації.

Оскільки сукупність необхідних передумов для покладення на особу відповідальності за спричинену шкоду, як -то: неправомірність поведінки особи, наявність матеріальної шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та спричиненою шкодою, а також вина особи відсутня, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Також є необґрунтованими посилання ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі на те, що вина відповідача полягає в непроведенні капітального ремонту даху, що потягнуло за собою спричинення позивачеві збитків майнового характеру, оскільки дані посилання спростовуються наявними матеріалами справи.

Як вбачається із них, зокрема, рішення загальних зборів (протокол №1 від 04.08.2010 р.) було вирішено, що « кошти на капітальний ремонт ліфтів та даху збирати готівкою додатково при виникненні необхідності, оскільки в суму квартирної плати не входять кошти на капітальний ремонт будинку».

Вказане рішення загальних зборів обслуго¬вуючого кооперативу «ЖБК № 92» є чинним і ОСОБА_6 не оскаржувалося. Крім того, Статутом «ЖБК -92» також не передбачений обов'язок відповідача щодо проведення капітального ремонту.

Аналізуючи наведені вище факти і обставини, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваного рішення, оскільки в порушення вимог статті 60 ЦПК України, яка покладає обов'язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ОСОБА_6 на адресу суду не було надано будь-яких об'єктивних, переконливих доказів, які б свідчили про наявність правових передумов для покладення на обслуговуючий кооператив «ЖБК № 92» відповідальності за спричинену позивачеві матеріальну шкоду.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 92» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :