У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в судовому засіданні залі суду № 4 скаргу Кредитної спілки «Народний кредит» на дії старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 щодо винесення 28.03.2017 року постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

14.06.2017 року Кредитна спілка «Народний кредит» звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_1 мотивуючи тим, що 23.01. 2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення у справі №1003/15437/12 за позовом КС «Народний кредит» до ОСОБА_2, про стягнення боргу, яким задоволено позовні вимоги кредитної спілки. 21.11.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано дублікат виконавчого листа №1003/15437/12 щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь КС «Народний кредит». 08.12.2016 року старшим державним виконавцем Маріуцою Т.В. Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві було відкрито виконавче провадження №53069391 з примусового виконання дубліката виконавчого листа №1003/15437/12 від 21.11.2016 року. 31.05.2017 року КС «Народний кредит» отримала постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2017 року по ВП №53069391, яка винесена старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві ОСОБА_1 Підставою для повернення виконавчого документу стягувачу є те, що в боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. Тому, заявник просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві ОСОБА_1, скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві від 28.03.2017 року по ВП №53069391 та поновити виконавче провадження.

В судове засідання представник заявника не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано клопотання щодо розгляду скарги без його участі.

Старший державний виконавець Маріуца Т.В. чи представник Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві до суду не зявились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2013 року у справі № 1003/15437/12 за позовом Кредитної Спілки «Народний кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, про стягнення боргу, було стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь Кредитної Спілки «Народний кредит» борг в сумі 4888,64 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили 04.02.2013 року і Білоцерківським міськрайонним судом стягувачу було видано виконавчі листи по даній справі для предявлення до примусового виконання до відділу ДВС.

08.12.2016 року старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного рішення суду на підставі виконавчого листа, боржником за яким є ОСОБА_2 (а.с.4).

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві ОСОБА_1 від 28.03.2017 року виконавчий лист №1003/15437/12, виданий 21.11.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження (а.с.6).

Разом з тим, заявник зазначив у скарзі, що державним виконавцем не вжито усіх можливих заходів для виконання рішення суду та не було вчинено необхідні дії із наданих державному виконавцю законом повноважень.

Вирішуючи скаргу, суд має перевірити повноту, об'єктивність та вичерпність, вчинених державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення, виконавчих дій та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що всі можливі виконавчі дії, на які уповноважений державний виконавець та які належать до його компетенції, проведено.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений обов'язок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається зі змісту постанови від 28.03.2017 року, державний виконавець зазначив, що майно на яке може бути звернено стягнення у боржника відсутнє і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Відповідно до частини 2 пункту 3.12. Інструкції «Про проведення виконавчих дій», організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Як встановлено пунктом 11.1.Інструкції «Про проведення виконавчих дій», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 52 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Державним виконавцем не надано до суду жодних доказів, які б спростовували доводи скарги, таким чином, суд вважає, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» здійснено не всі можливі дії направлені на виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Зокрема, державним виконавцем не надано суду доказів, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена Боржнику та ним отримана; направлення викликів Боржнику, не було надано доказів, що державним виконавцем зроблені запити щодо місця реєстрації боржника; не накладено арешт на майно, тощо.

Отже, враховуючи, що судом встановлено, що державний виконавець в повному обсязі не здійснив виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа, тому його дії є неправомірними, постанова про повернення виконавчого листа стягувачеві є передчасною, тому суд приходить до висновку про задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови .

Що стосується вимоги щодо зобовязання державного виконавця поновити виконавче провадження, суд зазначає наступне.

Стаття 41 Закону України «Про виконавче провадження» (набрав чинності 05.10.2016 р.) передбачає, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов'язання державного виконавця поновити виконавче провадження, оскільки це є обов'язок державного виконавця, передбачений Законом, а у випадку неналежного виконання обов'язків дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в тому числі і до суду.

Згідно зіст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, даючи оцінку зібраним у справі доказам, враховуючи, що державним виконавцем не вжиті всі передбачені законом заходи для належного виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення частково, дії державного виконавця мають бути визнані неправомірними, а оскаржувана постанова скасованою.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Кредитної спілки «Народний кредит» задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві ОСОБА_1 щодо винесення 28.03.2017 року постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві ОСОБА_1 від 28.03.2017 року по ВП №53069391 щодо повернення виконавчого документу стягувачу.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5