Справа №471/1227/15-ц 13.11.2017 13.11.2017 13.11.2017
Провадження №22-ц/784/2210/17
Справа № 471/1227/15-ц
Провадження № 22-ц/784/2210/17 Головуючий по 1 інстанції Губанова В.М.
Категорія 5 Доповідач апеляційної інстанції Самчишина Н.В.
Рішення

Іменем України

13 листопада 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, належно повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року ухваленого у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на нерухоме майно,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності.

Позивач зазначала, що 24 грудня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку із господарськими будівлями, спорудами та огорожами біля нього, по АДРЕСА_1 у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення.

Посилаючись на виконання сторонами умов договору та ухилення відповідача від нотаріального посвідчення угоди, на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, позивач просила вказану угоду купівлі-продажу визнати дійсною та визнати за нею право власності на житловий будинок.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року позов задоволено. Визнано дійсною угоду купівлі-продажу нерухомого майна від 24 грудня 2008 року, за якою ОСОБА_4 купила у ОСОБА_5 нерухоме майно - житловий будинок із господарськими будівлями, спорудами та огорожами біля нього, що розташований по АДРЕСА_1 та визнано право власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_4

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2- ОСОБА_3, посилаючись на те, що судом ухвалено рішення по суті спору після смерті відповідача та неправильно застосовані норми матеріального права, просила вказане судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_4 посилалась на безпідставність її доводів.

Особи, які беруть участь у справі та їх представники в судове засідання не з'явились, доказів поважності причин неявки не надали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є належним, а вимоги позивача обґрунтованими та доведеними.

-2-

Проте, такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки суд не звернув уваги на те, що на час розгляду справи та ухвалення судом рішення по суті позову цивільна правоздатність відповідача припинилася.

Згідно ч. 4 ст. 24 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду першої інстанцій від 18 вересня 2015 року відкрито провадження у даній справі, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (відповідач у справі) померла. Згідно заведеної спадкової справи № 2/2016 до спадкового майна, після її смерті, спадщину прийняли донька ОСОБА_2, онука ОСОБА_6. Доньки спадкодавця - ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від прийняття спадщини відмовились.

Оскаржуване судове рішення ухвалено судом 02 жовтня 2015 року, тобто після смерті відповідача. Питання про процесуальне правонаступництво судом не вирішено.

Згідно з ч. 1 ст. 26, ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні або юридичні особи, а також держава. Статтями 28, 29 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Отже, цивільна справа, стороною якої, на час розгляду справи та ухвалення рішення, є померла особа (цивільна процесуальна правосуб'єктность припинилась), розглядатися не може і суд, не виконавши вимоги ст. 37 ЦПК України, помилково ухвалив рішення по суті спору.

Як встановлено ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, а тому оскаржуваним рішенням суд першої інстанції вирішив питання про її спадкові права та обов'язки, не залучивши до участі у справі.

Апеляційний суд не має права залучити ОСОБА_2 та інших спадкоємців до участі у справі на стадії апеляційного провадження та розглянути справу по суті. Це пов'язано з дією засадничих принципів цивільного процесу (диспозитивність, змагальність тощо). Крім того, апеляційний суд не повинен повністю підміняти собою суд першої інстанції, оскільки він не є судом першої інстанції, а незалученні особи були б позбавлені повноцінного суду першої інстанції з його правами та обов'язками, процедурою розгляду справи в суді першої інстанції та можливості апеляційного оскарження ухваленого судового рішення. Законодавець, виключивши можливість апеляційного суду скасувати у такому випадку рішення з направленням справи на новий розгляд, не змінив положення ст. 303 ЦПК України.

За таких обставин, рішення суду не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню на підставі п.4 ч. 1 ст.309 ЦПК України, з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 535 грн. 92 коп. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

-3-

Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2015 року скасувати та по справі ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання дійсною угоди купівлі-продажу житлового будинку від 24 грудня 2008 року, за яким ОСОБА_4 купила житловий будинок із господарськими будівлями, спорудами та огорожами по АДРЕСА_1 та визнання за нею права власності на цей житловий будинок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 535 грн. 92 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: О.І. Галущенко

Т.В. Серебрякова