АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києв в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2017 у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И Л А

У лютому 2017 року представник ПАТ «Банк Камбіо» звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України БурлаВ.Е. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.01.2017; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.01.2017; зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлу В.Е. відновити ВП № 50564877 та провести усі виконавчі дії, пов'язані з перевіркою майнового стану, в тому числі пов'язані з виявленням заставного майна за договором номер 031/1-2012/84-/1 від 21.11.2012, майнових прав та відступлення прав вимоги, та за договором номер 031/1-2012/840/2 від 21.11.2012 майнових прав та відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Імоті Стар».

Справа 757/9717/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9369/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Н.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Заявник вважає, що вказана постанова є неправомірною, винесена з порушенням норм діючого законодавства України та його прав. Державним виконавцем не в повній мірі здійснено перевірку майнового стану боржника. Так, державним виконавцем зазначено, що за адресою, вказаною у виконавчому листі боржник не виявлений, але заявник зазначає, що боржник перереєструвався за іншою адресою. Таким чином, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв всупереч положенням Конституції України та Закону України «Про виконавче провадження», що є підставою для скасування вказаної постанови.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2017 скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу - задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурла В.Е. від 18.01.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу з виконання виконавчого листа номер 757/9717/14-ц про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імоті Стар» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» заборгованості за кредитним договором номер 032/1-2011/980 від 07.11.2011 у розмірі 10459771,15 гривень та заборгованості за кредитним договором номер 031/1-2012/840 від 21.11.2012 у розмірі 903294,17 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2015 складає 18641787,63 гривень та судовий збір в розмірі 3654,00 гривень.

Зобов'язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлу В.Е. або іншого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження номер 50564877 та провести усі виконавчі дії, пов'язані з перевіркою майнового стану, в тому числі пов'язані з виявленням заставного майна за договором номер 031/1-2012/84-/1 від 21.11. 2012, майнових прав та відступлення прав вимоги, та за договором номер 031/1-2012/840/2 від 21.11.2012 майнових прав та відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк Камбіо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імоті Стар».

Не погодився із вказаною ухвалою суду Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, його представником подано апеляційну скаргу, в якій він посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказується, що при постановленні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.01.2017, державним виконавцем вжито заходи, щодо примусового виконання рішення суду, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, 21.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на все майно боржника, з подальшим внесенням до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень. Проте згідно даних Реєстрів від 31.05.2016 об'єктів права власності за боржником не зареєстровано. Згідно відповіді Державної фіскальної служби, за боржником виявлено рахунки, згідно яких 28.04.2016 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника. Таким чином державним виконавцем вживались заходи щодо виявлення майна боржника, а саме: перевірено майновий стан боржника, в ході якого встановлено, що за боржником не зареєстровано будь - яке рухоме та нерухоме майно. Коштів на рахунках в банках та інших фінансових установах не виявлено. Згідно відповіді фінансових установ код ЄДРПОУ боржника не співпадає з назвою боржника, що унеможливлює подальше виконання рішення суду. Державним виконавцем перевірений майновий стан боржника, шляхом виходу до боржника за вказаною адресою у виконавчому документі. Всі здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку боржника або його майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, судом першої інстанції належним чином не досліджено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 18.01.2017. Посилання скаржника на те, що державний виконавець не перевірив інформацію згідно заставленого майна боржника не підтверджується, оскільки згідно інформаційної довідки від 31.05.2016 за боржником заставлене майно відсутнє.

Вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною, просить її скасувати та постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити.

В судовому засіданні представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Бортнік В.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13.05.2015 у справі номер 757/9717/14-ц стягнуто з ТОВ «Імоті Стар» на користь ПАТ «Банк Камбіо» заборгованість за кредитним договором номер 032/1-2011/980 від 07.11.2011 у розмірі 10459771,15 гривень: заборгованість за кредитним договором номер 031/1-2012/840 від 21.11.2012 в розмірі 903294,17 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.05.2015 складає 18641787,63 гривень та судовий збур в сумі 3654,00 гривень.

26.01.2016 видано виконавчий лист № 757/9717/14-ц. 29.02.2016 вказаний виконавчий лист пред'явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби. Разом із вказаною заявою були подані договори заставного майна № 031/1-2012/840/1 від 21.11.2012 та № 031/1-2012/840/2 від 21.11.2012.

21.03.2016 державним виконавцем відкрито виконавче провадження та винесена постанова про накладення арешту на майно боржника ТОВ «Імоті Стар» та оголошення заборони на його відчуження.

28.04.2016 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, яка направлена на виконання до ПрАТ «Приватбанк» та ПАТ «Банк Богуслав».

18.01.2017 державним виконавцем Бурла В.Е. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ході вжитих заходів була встановлена відсутність зареєстрованого за боржником будь-якого рухомого чи нерухомого майна.

Задовольняючи вимоги скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не в повному обсязі перевірено майновий стан боржника, а тому постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є неправомірною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2,3,4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В апеляційній скарзі державний виконавець посилається на те, що ним було вчинено всі необхідні заходи щодо розшуку майна боржника, проте вони виявилися безрезультатними, а тому постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам закону.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не в повному обсязі було перевірено майновий стан боржника. Так, державним виконавцем не перевірено наявність заставного майна стягувача ПАТ «Банк Камбіо» згідно з наданими договорами заставного майна № 031/1-2012/840/1 від 21.11.2012 та № 031/1-2012/840/2 від 21.11.2012, та не прийнято рішення стосовно вказаного майна.

За умовами договору застави № 031/1-2012/840/1 від 21.11.2012 майнових прав та відступлення прав вимоги, є майнові права (предмет застави оцінюється в сумі 15000000,00 грн.) за договором номер 1/121112 від 12.11.2012, укладеного між ТОВ «Імоті Стар» з ТОВ «Легендас-М». Боржником по відношенню до ТОВ «Імоті Стар» відповідно є ТОВ «Легендас-М» (Код , 03049 місто Київ вулиця Фучика будинок 19). За умовами договору застави номер 031/1-2012/840/2 від 21.11.2012 майнових прав та відступлення прав вимоги, є майнові права (предмет застави оцінюється в сумі 6740780,00 грн.) за Контрактом номер 20/11/12 від 20.11.2011, укладеного між ТОВ «Імоті Стар» та Компанією «Сандхолм Трейдінг ЛТД» (м.Лімасол Республіка Кіпр). Боржником по відношенню до ТОВ «Імоті Стар» відповідно є Компанія «Сандхолм Трейдінг ЛТД» (м. Лімасол Республіка Кіпр). Перевірка переходу майнових прав здійснена не була.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що державним виконавцем був перевірений майновий стан боржника, шляхом виходу 16.01.2017 до боржника за вказаною адресою у виконавчому документі, проте за вказаною адресою боржника не виявлено, колегія суддів до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що боржник ТОВ «Імоті Стар» змінило свою адресу та знаходиться за адресою: 08300 Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 79. Проте, державним виконавцем не було перевірено відомості відносно боржника ТОВ «Імоті Стар», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також вказує на неналежне виконання ним своїх обов'язків щодо розшуку боржника та його майна.

За таких обставин, колегія судів вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про визнання дій державного виконавця з приводу винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними та її скасування, оскільки така постанова є передчасною.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована у встановленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Беручи до уваги вищевикладене, судом першої інстанції з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам чинного законодавства, а тому посилання в апеляційній скарзі про неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду вимогам закону є безпідставними, а підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді