АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 617/668/15-ц Головуючий суддя І інстанції Ворона С. В.
Провадження № 22-ц/790/37/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області та ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року по справі за позовом заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2, Реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, третя особа: ОСОБА_3, Відділ Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області, про визнання незаконними та скасування розпоряджень, рішення про державну реєстрацію, зобов'язання вчинити певні дії, витребування майна із чужого незаконного володіння, -

встановила:

У квітні 2015 року заступник прокурора Харківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» з позовом, мотивуючи який зазначив, що на підставі розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області № 660 від 21 листопада 2012 року та № 174 від 19 липня 2013 року надано дозвіл на розроблення, затверджено проекту землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0875 га із земель запасу рекреаційного призначення за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, для індивідуального дачного будівництва. 31 липня 2013 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 4627264. 29 січня 2014 року на підставі договору купівлі - продажу право власності на вказану земельну ділянку перейшло до ОСОБА_2

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 набула право власності на спірну земельну ділянку з порушенням установленого законом порядку, оскільки земельна ділянка перебувала в державній власності та належала до земель лісового фонду, заступник прокурора Харківської області просив визнати недійсними та скасувати: розпорядження голови Вовчанської районної державної Харківської області від 21 листопада року № 660 та від 19 липня 2013 року № 174, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 від 31 липня 2013 року № 4627264 та від 29 січня 2014 року № 10444230, зобов'язати реєстраційну службу Вовчанського районного управління юстиції Харківської області внести запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про скасування запису про реєстрацію права власності від 31 липня 2013 року № 4627264 та від 29 січня 2014 року, витребувати вказану земельну ділянку із незаконного володіння ОСОБА_2 та передати її ДП «Вовчанське лісове господарство».

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року позов задоволено. Скасовано розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації № 660 від 21 листопада 2013 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх у власність для індивідуального дачного будівництва» в частині надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва. Скасовано розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації № 174 від 19 липня 2013 «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх у власність 88 громадянам для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області» в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, загальною площею 0,0875 га, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 179 917 грн., для індивідуального дачного будівництва. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 від 31 липня 2013 року № 4627264 та від 29 січня 2014 року № 10444230, зобов'язано внести відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 та передано ДП «Вовчанське лісове господарство» земельну ділянку, площею 0,0875 га, кадастровий номер НОМЕР_1, про що скласти Акт прийому - передачі. Стягнуто з Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області на користь держави судовий збір у розмірі 2 698 грн. 76 коп. Заборону вчинення дій по відчуженню земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, запис про обтяження 11219847 від 17 вересня 2015 року скасовано.

В апеляційній скарзі заступник голови Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області (Вовчанська РДА Харківської області), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив змінити рішення в частині стягнення судового збору з Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове, яким в частині позовних вимог щодо витребування земельної ділянки у ОСОБА_2 та її передачі ДП «Вовчанське лісове господарство» відмовити, в іншій частині просив закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг.

Судовим розглядом встановлено, що розпорядженням Вовчанської РДА Харківської області № 660 від 21 листопада 2012 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель запасу рекреаційного призначення у власність громадянам в кількості 88 чоловік для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області.

Розпорядженням Вовчанської РДА Харківської області № 174 від 19 липня 2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площею 7,8570 га із земель запасу рекреаційного призначення для передачі у власність 88 громадянам для індивідуального дачного будівництва, які розташовані за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області.

Відповідно до Додатку до розпорядження голови Вовчанської РДА № 174 від 19 липня 2012 року, до списку громадян в кількості 88 чоловік внесено ОСОБА_3, якій передано у власність земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 0,0875га із земель запасу рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва, розташовану за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, та внесено записи про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 липня 2013 року за № 4627264.

За договором купівлі продажу від 29 січня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4, ОСОБА_3 відчужено вказану земельну ділянку ОСОБА_2

Того ж дня, за № 104444230 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2

Відповідно до декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівельні роботи на якому виконувались на підставі повідомлення про початок їх виконання, на спірній земельній ділянці ОСОБА_2 закінчено будівництвом житловий будинок площею 88,9 кв.м., який є готовим до експлуатації

Задовольняючи позов в частині скасування розпоряджень Вовчанської РДА Харківської області № 660 від 21 листопада 2012 року та №174 від 19 липня 2013 року, як незаконних, суд першої інстанції виходив з того, що такі розпорядження були прийняті з перевищенням повноважень, оскільки земельна ділянка, загальною площею 0,0875 га, кадастровий номер НОМЕР_1 розташована за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, яка була передана у власність ОСОБА_3, перебувала у державній власності та належала до земель лісового фонду, переданих в постійне користування ДП «Вовчанське лісове господарство».

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі статтею 7 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб'єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Земельні відносини, що виникають при використанні лісів, як зазначено в частині другій статті 3 ЗК України, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до статті 8 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Згідно зі статтею 13 ЗК України саме до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом (пункт «ґ» частини четвертої статті 84 ЗК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин).

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 га у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для заліснення (частини друга, третя статті 56 ЗК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (стаття 57 ЗК України).

Планування використання земель лісогосподарського призначення здійснюється головним чином у формі лісовпорядкування, яке, зокрема, передбачає складання проектів організації і розвитку лісового господарства та здійснення авторського нагляду за їх виконанням (пункт 13 статті 46 ЛК України).

Паралельно із земельним кадастром здійснюється облік лісів та ведеться органами лісового господарства державний лісовий кадастр на основі державного земельного кадастру (частина друга статті 49 ЛК України). Державний лісовий кадастр включає: облік якісного і кількісного стану лісового фонду України; поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; грошову оцінку лісів (у необхідних випадках); інші показники (стаття 51 ЛК України).

За статтею 48 ЛК України в матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об'єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об'єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов'язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч. 3 ст. 60 ЦПК).

При цьому місцевий суд не врахував, що ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність.

Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.

Визначаючи правовий статус земельної ділянки, суд першої інстанції взяв до уваги довідку ДП «Харківська Державна лісовпорядна експедиція» № 128 від 19 березня 2015 року, згідно з якою відповідно до лісовпорядкування 2010 року земельні ділянки, які надані громадянам для індивідуального дачного будівництва, знаходяться в кварталі 103, виділ 8-9,11,15-22,28-29, а також довідку ДП «Вовчанське лісове господарство» № 921 від 05 листопада 2015 року, згідно якої земельна ділянка площею 7,8570 га відповідно до викопіювання з планшету № 7 лісовпорядкування 2010 року знаходиться в кварталі 103 та відноситься до земель Старосалтівського лісництва ДП «Вовчанське лісове господарство».

Разом з тим, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року, яке набрало законної сили, планово-картографічні матеріали лісовпорядкування лісовпорядкувального планшету № 7 кварталу № 103 Старосалтівського лісництва ДП «Вовчанське лісове господарство», розробленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об'єднанням «Харківська державна лісовпорядна експедиція» у 2001 та 2010 роках визнано частково недійсними.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2016 року було призначено по справі судову земельно-технічну експертизу з метою з'ясування питання чи знаходиться земельна ділянка площею 0,0875 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована: Харківська область, Вовчанський район, сщ. Рада Старосалтівська, на території земель лісового фонду (категорія земель «Ліси та інші лісовкриті площі» Старосалтівського лісництва Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство.

29 червня 2016 року до Апеляційного суду Харківської області надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, копії якого було направлено для виконання до ДП «Вовчанське лісове господарство» та прокуратури Харківської області, але необхідних для проведення експертизи матеріалів надано не було.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка загальною площею 0,0875 га, кадастровий номер НОМЕР_1 належать до земель лісового фонду та перебувала в державній власності.

Наявні в матеріалах справи довідки ДП «Харківська Державна лісовпорядна експедиція» № 128 від 19 березня 2015 року та ДП «Вовчанське лісове господарство» № 921 від 05 листопада 2015 року колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони складені на підставі планово - картографічних матеріалів, які рішенням суду визнано недійсними.

За таких обставин апеляційна скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, та Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області задовольнити частково.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову заступника прокурора Харківської області відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді Н.П. Пилипчук

Л.А. Швецова