Провадження № 22-ц/780/5/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 27.12.2017
УХВАЛА

27 грудня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Голуб С.А.

суддів Приходька К.П., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 листопада 2014 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбного контракту недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл спільного майна подружжя;

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» про визнання права особистої приватної власності на майно, розподіл майна подружжя та перевід боргових зобов'язань, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним вище позовом в якому просила:

- визнати недійсним шлюбний контракт, укладений 15 травня 2001 року між нею і ОСОБА_3,;

- визнати АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя;

- розподілити майно подружжя, виділивши їй у власність автомобіль НОМЕР_1 2011року випуску, 1/2 частину будинку по вул. Лісовій 24 у с. Жовтневе Бориспільського району Київської області, 1/2 частину квартири № 1 в будинку по вул. Вузівській 5 у м Києві, дві земельні ділянки площею 0,250 га (кадастровий № :02:008:0003) та площею 1,9363 га (кадастровий № :02:008:0009), розташовані на території с. Жовтневе Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Відповідачу просила виділити автомобіль НОМЕР_2 2012 року випуску, 1/2 частину будинку по вул. Лісовій 24 у с. Жовтневе Бориспільського району Київської області, 1/2 частину квартири № 1 в будинку по вул. Вузівській 5 у м Києві, дві земельні ділянки площею 0,250 га (кадастровий № :02:008:0004) та площею 2,0000 га (кадастровий № :02:008:0008), розташовані на території с.Жовтневе Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

У грудні 2013 року ОСОБА_3 предявив до суду зустрічний позов про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя, в якому просив:

- визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2;

- визнати за ним право власності на два автомобілі НОМЕР_3.

В порядку поділу спільного майна подружжя просив виділити йому у власність такі земельні ділянки:

- площею 0,250 га (кадастровий № :02:008:0003),

- площею 0,250га (кадастровий № :02:008:0004),

- площею 2,0 га (кадастровий № :02:008:0008),

- площею 1,9363 га (кадастровий № :02:008:0009),

- площею 0,1500 га (кадастровий № :02:009:0050),

- площею 0,0133га (кадастровий № :02:009:0087), що розташовані на території с.Жовтневе Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- житловий будинок по вул.Лісовій 24 в с. Жовтневе Бориспільського району Київської області;

- нежитлове приміщення загальною площею 185,2 м2 в будинку по вул.Дунаєва 57/3 в м.Миколаєві.

Крім того, просив перевести на нього боргові зобовязання за кредитним договором, укладеним 31 серпня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та Гавриш Т.І., і визнати боргові зобовязання перед ПАТ «Ерсте Банк» його особистими зобовязаннями, визнати його особистими грошовими зобовязаннями, обовязки позичальника за договором позики, укладеним 16 липня 2013 року між ним та Калініним О.М., та обовязки позичальника за договором позики, укладеним 16 липня 2013 року між ним та Дроб'язком О.В.

Вважав, що поскільки вартість усього придбаного у шлюбі майна становить 4 861 915 грн, а боргові зобов'язання, що переводяться на нього, становлять 5 100 000 грн., то відповідно все майно подружжя має бути виділене йому.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 листопада 2014 року первісний позов ОСОБА_4 задоволено частково, виділено останній у власність земельну ділянку площею 0,250 га (кадастровий № :02:008:0004) на території с.Жовтневе Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. В решті позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2, а також на два автомобілі НОМЕР_3.

Виділено у власність ОСОБА_3 земельні ділянки: площею 2,0 га (кадастровий № :02:008:0008), площею 1,9363 га (кадастровий № :02:008:0009), площею 0,1500 га (кадастровий № :02:009:0050), площею 0,0133га (кадастровий № :02:009:0087), що розташовані на території с.Жовтневе Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, жилий будинок по вул.Лісовій 24 у с. Жовтневе Бориспільського району Київської області,

Виділено у власність ОСОБА_3 нежитлове приміщення загальною площею 185,2 м2 в будинку по вул.Дунаєва 57/3 в м.Миколаєві.

Переведено на ОСОБА_3 боргові зобовязання за кредитним договором, укладеним 31 серпня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_4, і визнано боргові зобовязання перед ПАТ «Ерсте Банк» його особистими зобовязаннями.

Визнано особистими грошовими зобовязаннями ОСОБА_3, обовязки позичальника за договором позики, укладеним 16 липня 2013 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_5, та обовязки позичальника за договором позики, укладеним 16 липня 2013 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_6

ОСОБА_4, яка змінила прізвище на ОСОБА_2 не погоджуючись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду і ухвалити нове, яким її вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В ході апеляційного розгляду даної справи від ОСОБА_2 надійшло ряд заяв, в яких вона відмовляється від позову до ОСОБА_3 з посиланням на ст.. 206 ЦПК України ( в редакції 2004 р.) Однак в цих заявах не було вказано про усвідомлення ОСОБА_7 наслідків відмови від позову, а тому суд викликав її в судове засідання для розяснення цих наслідків.

В останній заяві від 18 грудня 2017 року, яка надійшла на адресу апеляційного суду 26 грудня 2017 року позивач зазначила, що вона розуміючи значення своїх дій та усвідомлюючи їх наслідки відмовляється від позову до ОСОБА_3 і просить провадження у справі закрити. Наслідки відмови від позову їй відомі та зрозумілі.

Зустрічний позов ОСОБА_3 визнала в повному обсязі і просила його задовольнити.

Судова колегія заслухавши думку представника ОСОБА_3 , яка не заперечувала проти прийняття відмови від позову і закриття провадження у справі вважає, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитись від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій.

Судова колегія вважає, що оскільки ОСОБА_2 у своїй заяві зазначила, що їй відомі наслідки відмови від позову, ця відмова може бути прийнята судом.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції має бути визнане нечинним в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 і провадження у справі в частині її позовних вимог підлягає закриттю.

Керуючись ст. 206, 373,374, 381,384 ЦПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_3 про визнання шлюбного контракту недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл спільного майна подружжя .

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання шлюбного контракту недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк», Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» про визнання права особистої приватної власності на майно, розподіл майна подружжя та перевід боргових зобов'язань визнати нечинним в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 і провадження у справі в цій частині закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий

Судді: