Справа № 206/3949/17
Провадження № 2/206/1048/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря Мороза К.Т.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Управління-служба у справах дітей Самарської районної у м. Дніпрі ради про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні дитини, -

ВСТАНОВИВ

27.07.2017 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Управління-служба у справах дітей Самарської районної у м. Дніпрі ради про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 2009 року її онука ОСОБА_5 разом з дочкою ОСОБА_6 проживали разом із позивачем у місті Енергодар Запорізької області, оскільки донька, будучи тяжко хворою, потребувала її допомоги. 27.05.2009 ОСОБА_6 померла. Після смерті чоловік її доньки - ОСОБА_3, тобто відповідач по справі, разом із своєю матір'ю забрали онуку на час відпустки, після чого, ОСОБА_5 почала проживати разом із батьком. В подальшому відповідач почав перешкоджати позивачу у спілкуванні з онукою. Позивач бачилась з онукою лише раз у рік, можливості забрати дитину на канікули відповідач не дає, дозволяє лише бачитись у його присутності у м. Дніпро. Розлука з онукою заподіює позивачу страждань. Позивач вважала, що відповідач зловживає своїми батьківськими правами. Окрім того, позивач зазначила, що вона за місцем свого проживання характеризується позитивно, проблем із здоров'ям не має, у власності має квартиру, яка знаходиться у Запорізькій області куди онука може приїздити та проводити весь свій вільний час. З урахуванням викладеного, позивач просила суд зобов'язати відповідача забезпечити передачу їй дитини у дні спілкування, встановлені судом, встановити для позивача порядок її участі у вихованні та спілкуванні з онукою протягом 20 днів у період літніх канікул (червень, липень) та протягом 7 днів у період зимових канікул (січень) за місцем проживання позивача з можливістю систематичних зустрічей в місцях та помешканнях приналежних до об'єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, а також з можливістю виїзду на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України без обмежень переміщення та без присутності відповідача, 1 побачення в місяць з п'ятниці 16.00 по неділю 20.00 без обмежень переміщення та без присутності відповідача.

Позивач та її представник в судовому засіданні просили вимоги позовної заяви задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що він не перешкоджає позивачу у спілкуванні та вихованні дитини.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, однак з урахуванням інтересів дитини.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона знає і позивача і відповідача, також пояснила, що їй відомо про те, що відповідач дійсно чинить перешкоди у спілкуванні позивача з онукою.

Свідок ОСОБА_5, у присутності дитячого психолога ОСОБА_8, суду показала, що вона добре спілкується як із бабусею так і з батьком. З бабусею вона спілкується переважно у телефонному режимі, під час канікул не хотіла б її відвідувати оскільки там не має друзів, та розваг.

Вислухавши доводи та пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01.1987 народилась ОСОБА_9, матірю та батьком дитини зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_10, згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖС № 379906, виданого 21.02.1987 Новодніпровською сільською радою, Дніпровського району, Запорізької області (а.с.7).

01.07.2007 народилась ОСОБА_5, батьками дитини записано ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (донька позивача), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ - 117133, виданого 10.07.2007 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.6).

Згідно заяви від 22.12.2008 ОСОБА_6 просила надати місце в ДНЗ № 14 для її дитини - ОСОБА_5 (а.с.10).

27.05.2009 ОСОБА_6 померла у м. Енергодар, Запорізької області, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області зроблено відповідний актовий запис № 182 та видано свідоцтво серії 1-ЖС № 143943 (а.с.6).

Відповідно до копії ордера на житлове приміщення № 11 від 27.01.1998, ОСОБА_1 та її сім'ї надано право на зайняття жилого приміщення, за адресою: квартира № 8, вулиця Комсомольська, будинок № 105 (а.с.11).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 головними спеціалістами відділу охорону дитинства служби у справах дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 встановлено, у квартирі № 8, в будинку № 105 у м. Енергодарі, для малолітньої ОСОБА_13 в квартирі виділена окрема кімната, де є місце для відпочинку, ігор та занять. Стан квартири відповідає санітарно - гігієнічним нормам та сприятливий для проживання (а.с.24).

Як вбачається із довідки ПрАТ "Електропівденмонтаж - 10" № 25/964 від 31.07.2017, ОСОБА_1 дійсно працює в ПрАТ "Електропівденмонтаж - 10" електромонтажником по вторинним цілям 4 розряду, заробітна плата за серпень 2016 по червень 2017 склала 26 420, 21 грн., середньомісячний заробіток складає 2201,68 грн. (а.с.25).

Відповідно до характеристики, виданої за місцем роботи, ОСОБА_1 в роботі пунктуальна, відповідальна та ініціативна, у колективі користується повагою, дисциплінарних стягнень не має (а.с.26).

Дані спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства».

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, при вирішенні даного спору суд керується не лише приписами чинного законодавства, а й бере до уваги інтереси дитини для найкращого дотримання її прав.

Так, ст. 257 СК України передбачає, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Стаття 263 СК України встановлює, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

В той же час, ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, зазначеними вище статтями передбачено порядок вирішення судом спорів щодо участі у вихованні дитини того з батьків, баби, діда, прабаби, прадіда хто проживає окремо від дитини.

В зв'язку із чим, на підставі ст. 263 СК України, суд при вирішенні даного спору керується Главою 13 "Особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей", а саме статтями 141-172.

Згідно із ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Вказані статті закріплюють право на спілкування та виховання в широкому розумінні, які включають в себе постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами, в тому числі особисті зустрічі, спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв'язку, що є умовами повноцінного виховання дитини. Окрім того, суд звертає увагу, що згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 «Про права дитини» (ратифікованої Україною 27.02.1991) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім'ї. Мова йде про проживання дітей у сім'ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Саме про це свідчить і практика ЄСПЛ, зокрема дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 по справі «Хант проти України»). Виходячи із встановлених обставин, а також керуючись наведеними приписами, суд вважає, що позивач, будучи рідною бабою своєї онуки, в інтересах дитини має право на спілкування зі своєю онукою, її виховання, що сприятиме формуванню стійких соціальних зв'язків дитини, умінь та навичок, в той час як батько дитини, що проживає разом із дитиною жодним чином не має права перешкоджати такому спілкуванню та вихованню. Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного та фізичного здоров'я позивача, позитивну характеристику з місця роботи, наявність місця проживання, покази свідків щодо здійснення перешкод у спілкуванні позивача з онукою такеруючись пріоритетом інтересів дитини, які підлягають захисту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні дитини підлягають частковому задоволенню з урахуванням особистої прихильності дитини до позивача, пояснень дитини, її інтересів, а також необхідності дитини приділяти увагу та час навчанню у школі. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 159, 257, 263 СК України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 4 8, 10, 11, 18, 57-60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати відповідача ОСОБА_3 не чинити позивачу ОСОБА_1, перешкод у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити наступний порядок та спосіб участі позивача ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5:

- шляхом встановлення зустрічей, спілкування та спільного проведення часу ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_5 два вихідних на місяць за місцем проживання ОСОБА_5, а також в місцях визначених позивачемОСОБА_1 з урахуванням інтересів та бажання дитиниОСОБА_5 за попередньою домовленістю з батьком дитини ОСОБА_3;

- відвідування та спілкування позивачем ОСОБА_1 онуки ОСОБА_5 у будь-який день тижня за місцем навчання в шкільному закладі дитини;

- визначити участь бабусі ОСОБА_1 в оздоровленні онуки ОСОБА_5 у літній період протягом 14 днів один раз на рік, в місцях визначених позивачемОСОБА_1 з урахуванням інтересів та бажання дитини,за попередньою домовленістю з батьком дитини ОСОБА_3

Зобов'язати відповідача ОСОБА_3 надавати та забезпечити можливість позивачуОСОБА_1 спілкуватися з онукою, згідно встановленого судом графіку в місцях визначених позивачем з урахуванням інтересів та бажання дитини, без участі будь-яких третіх осіб з боку відповідача (батька дитини), або самого батька дитини.

Кожна зустріч ОСОБА_1 із дитиною ОСОБА_5, що не відбулася з поважної причини, має бути перенесена на інший день, не визначений графіком.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Маштак К.С.