Справа № 212/3557/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадщину, третя особа ОСОБА_5 державна нотаріальна контора,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_6 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що протягом тривалого часу ОСОБА_7 важко хворів, в зв`язку з чим потребував сторонньої допомоги та догляду, матеріального забезпечення та підтримки. В зв'язку з захворюванням серця він перебував на диспансерному обліку та лікуванні в КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» та за місцем проживання в Дзержинському районі, з 2014 р. за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 спостерігався по захворюванню серця, постійно лікувався амбулаторно і стаціонарно. В 2012 році двічі оперувався в зв'язку з захворюванням очей, дуже погано бачив, мав вади слуху. Його дружина в 2013 році померла, після чого він продав свою трикімнатну квартиру, розподілив гроші, отримані від продажі, на три частини, між собою сином та дочкою, та залишився без житла і реєстрації. До покупки в жовтні 2014 року однокімнатної квартири по вул. Десантна 1/53 він тривалий час проживав з її сім'єю, вони спільно зробили в ній ремонт, так як самостійно, за станом здоров`я, брат це зробити не міг, вони допомогли йому придбати меблі, сплачували комунальні платежі. Дочка, відповідачка по справі, була усвідомлена про тяжку хворобу батька, його стан, мала час та матеріальні можливості надавати йому допомогу, але від цього самоусунулась, викреслила його з свого життя, ніякої допомоги, в тому числі і матеріально, важко хворому батьку не надавала, не підтримувала його морально, в лікарні не відвідувала, з ним взагалі не спілкувалась. Брат важко це переживав, хвилювався, постійно від цього страждав. Після його смерті ніякої участі в похованні брата, витратах на його поховання, відповідачка також не приймала, на його похоронах не була.

Протягом тривалого часу вони та члени її сім`ї опікувались ОСОБА_6, матеріально забезпечували, надавали йому допомогу. До смерті вона доглядала за ним, постійно відвідувала вдома та в лікарні, де він неодноразово знаходився на лікуванні, купувала всі необхідні ліки, продукти, готувала їжу, а після смерті брата поховала його за свої кошти, на що витрачено понад 13 000 грн. З наведених, підстав вважає, що дочка брата ОСОБА_2 повинна бути усунена від права на спадкування.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити , посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Додатково пояснила, що звернулась до суду з позовом, щоб виконати останню волю свого брата та оформити спадкову квартиру на його онуку дочку відповідачки.

Відповідач та її представник адвокат ОСОБА_3 проти позову заперечували , надали суду усні та письмові пояснення, відповідно до яких просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Допитаний за клопотанням позивача свідок ОСОБА_8 пояснив суду , що за життя ОСОБА_6 перебував з ним у дружніх стосунках, вони проводили багато часу спільно, зустрічались, спілкувались. Перед смертю у ОСОБА_6 були сімейні проблеми з дочкою, які саме не знає, але на похоронах її не було. ОСОБА_6 у жовтні 2015 року був на лікуванні, в телефонному режимі спілкувались і стан його був добрий, проте смерть була несподіваною, адже він не був лежачим хворим.

Допитаний за клопотанням позивача свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що вона є тіткою позивача ОСОБА_1 Перед смертю ОСОБА_6 продав свою трикімнатну квартиру і мав намір придбати меншу квартиру, щоб економити кошти на оплату послуг. ОСОБА_6 за життя скаржився, що дочка ОСОБА_2 взагалі його забула, не піклувалась, вигнала з квартири. Перед смертю він просив, щоб дочці його майно не віддавали. Вона була присутня при телефонній розмові з ОСОБА_2, коли їй повідомили про смерть батька, на що вона відповіла:«у мене немає батька», на похорони не приїхала.

Допитаний за клопотанням позивача свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що з позивачем ОСОБА_1 вони давні подруги, проживають у одному будинку. Стосунки у ОСОБА_1 з братом були дружні, вона йому допомагала, оскільки після продажу квартири він деякий час був без помешкання та близько місяця проживав у сестри, яка турбувалась про нього. Після цього він придбав квартиру на Зарічному у м. Кривому Розі і проживав там сам. Лежачим хворим він ніколи не був, стороннього догляду та допомоги не потребував, хоча стан його був хворобливий.

Допитаний за клопотанням відповідача свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_2 характеризує лише з позитивної сторони, як турботливу доньку. Після смерті матері у 2013 році вона піклувалась про батька, прала його одяг, готувала їжу. Після смерті дружини ОСОБА_6 продав трикімнатну квартиру та купив однокімнатну, з метою економії оплати комунальних послуг, у якій постійно проживав. В нього був активний спосіб життя, оскільки він працював на дачній ділянці, заготовляв консервацію, мав порушення зору та слуху, проте отримав водійське посвідчення, керував автомобілем. За весь час жодного разу не звертався за будь - якою допомогою, про перебування на періодичних лікуванням , родичам , зокрема їй та дочці, не сповіщав.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 жовтня 2015 року помер ОСОБА_6, який позивачу ОСОБА_1 доводиться братом, а відповідачу ОСОБА_2 - рідним батьком (а.с.а.с. 10,11,83), що сторонами не заперечувалось. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №508, ОСОБА_6 помер у віці 62 роки, причина смерті: атеросклеротична хвороба серця ( а.с. 21).

Судом також досліджено посмертний епікриз (а.с. 15), згідно якого 16.10.2015 року був госпіталізований до ОСОБА_5 міської лікарні № 16 з середнім ступенем тяжкості, 28.10.2015 року у медичному закладі помер.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 (копія спадкової справи).

З матеріалів копії спадкової справи убачається, що з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 звернувся спадкоємець першої черги дочка померлого, відповідач по справі ОСОБА_2 та спадкоємець четвертої черги сестра померлого, позивач по справі ОСОБА_1.

За час свого життя ОСОБА_6 заповіту не складав.

Суд звертає увагу, що, згідно представлених суду письмових доказів, відповідач працює вчителем, отримує заробітну платню, середньомісячний розмір якої становить 1985 грн., що є значно меншим розміру пенсії ОСОБА_6, який за його життя становив 2803 грн. 99 коп. Отже, у суді не доведено наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу батькові.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення ОСОБА_2 від права спадкування після смерті ОСОБА_6 28 жовтня 2015 року та вважає, що відповідачка повинна бути усунена від права на спадкування, оскільки ухилялася від надання будь-якої допомоги ОСОБА_6, який перебував в безпорадному стані, посилаючись на виписки з історії хвороби (а.с. 12-21).

Згідно пояснень свідків ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_6 періодично перебував на лікуванні у медичних закладах міста, проте не перебував у безпорадному стані, сторонньої допомоги не потребував.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до положень ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно положень статей 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На думку суду, для ухвалення рішення про усунення від спадкування, суду не надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про невстановлення факту наявності у ОСОБА_6 потреби у допомозі відповідача, а також недоведеність факту того, що ОСОБА_2 була обізнана, що її батько потребував саме її допомоги, і навмисно ухилялася від надання спадкодавцеві допомоги.

На думку суду, позивач не надала переконливих та беззаперечних доказів щодо ухилення ОСОБА_2 від надання допомоги спадкодавцеві, що спадкодавець додатково потребував допомоги та просив про неї у ОСОБА_2, а також те, що відповідачка маючи змогу надати допомогу, умисно ухилялася від її надання.

Суд уважає, що не доведено факт знаходження ОСОБА_6 в безпорадному стані, як і не доведено факт ухилення відповідачем від надавання допомоги останньому.

Сам факт понесення витрат на поховання свого брата позивачем за власні кошти та кошти у виді допомоги на поховання , які отримала ОСОБА_1 у Криворізькому Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, не є підставою для усунення від права на спадкування дочки.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести за рахунок останньої.

Керуючись ст.ст. 1224,1258,1268,1296 Цивільного кодексу України, ст.ст. ст. ст. 4, 10, 60, 212, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадщину, третя особа ОСОБА_5 державна нотаріальна контора відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту проголошення рішення. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: О. Н. Борис