АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5673/17 Справа № 209/104/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року по справі за поданням головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, посилаючись на те, що в Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться на виконанні виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 522/6820/13-ц від 16 серпня 2013 року, виданого Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 1548203,41 грн.

14 грудня 2015 року державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої того ж дня направлено боржникові для виконання, стягувачу до відома. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник ОСОБА_2 рішення не виконав, борг не сплатив. Зазначає, що про рішення суду боржнику відомо, проте небажання виконувати, покладеного судом обов'язку щодо виплати коштів стягувачеві, виконувати законні вимоги державного виконавця та рішення суду в цілому, з боку ОСОБА_2 є очевидним, тому боржника слід обмежити у праві виїзду за межі України до повного виконання цивільних зобов'язань.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року подання задоволено та тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно виконавчого провадження № 49640424, з виконання виконавчого листа № 522/6820/13-ц від 16 серпня 2013 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 1548203,41 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання державного виконавця про встановлення обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за кордон, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем були вжиті всі заходи з виконання виконавчого листа, а сам боржник ухиляється від його виконання.

Проте з такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському ВДВС м. Дніпродзержинська ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП № 49640424, з виконання виконавчого листа № 522/6820/13-ц виданого 16 серпня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ODVIGK00000061 від 12.07.2007 року в розмірі 1548203,41 грн.

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 14 грудня 2015 року було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом.

При виконанні вказаного провадження державним виконавцем встановлено, що нерухомого майна за боржником не зареєстровано, боржник за адресою, зазначеною стягувачем не проживає, жодного платежу в рахунок погашення заборгованості боржник не здійснив, на виклики до державного виконавця не зявляється.

Проте, в матеріалах справи містяться лише копія виконавчого листа, постанова про відкриття виконавчого провадження, довідка про встановлення неофіційного працевлаштування боржника, акт державного виконавця щодо відсутності боржника за місцем проживання у м. Камянське, а інших доказів, що свідчили б про ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду не має.

Крім того, як вбачається виконавчого листа та апеляційної скарги адреса боржника зазначена АДРЕСА_1, але суд першої інстанції не перевірив проживання боржника.

Крім того, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєї власної. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У відповідності до п. 18 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Також, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню перед судом.

Проте, суд першої інстанції на вказані вимоги закону уваги не звернув та не перевірив ці обставини.

Враховуючи вищенаведене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3- задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року скасувати та передати питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_7