Справа № 502/1976/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,

до

Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 26.10.2017 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області про визнання за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району одеської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497621 від 01.11.2001 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 25.12.2012 року.

З позовної заяви вбачається, що 25.12.2012 року померла мати позивача ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,61 га, розташованої на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належна спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497621 від 01.11.2001 року. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла синові ОСОБА_2.

З метою оформлення прав на спадкове майно ОСОБА_2 звернувся до Болградської районної державної нотаріальної контори. Де нотаріусом було винесено відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.12.2015 року з огляду на те, що спадкоємцем було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач з метою поновлення строку для звернення до нотаріуса звернувся з позовом до Кілійського районного суду, де рішенням від 26.05.2016 року по справі 502/2744/15-ц йому було надано додатковий строк у три місяці для звернення до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3. З вищезазначеним рішенням ОСОБА_2 звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори. Однак через великі черги він не зміг потрапити до нотаріуса та подати заяву про прийняття спадщини. Оскільки повторне визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини законодавством не передбачено, ОСОБА_2 позбавлений можливості в позасудовому прядку оформити спадкові права.

Представник позивача за довіреністю, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності, а також за відсутності позивача.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази, судом достовірно встановлено:

З державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497621, виданого 01.11.2001 року на підставі рішення 16 сесії XXIII скликання Старотроянівської сільської ради народних депутатів Кілійського району одеської області від 11.04.2001 року № 156/XVI-XXIII, вбачається, що ОСОБА_3 передано на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,61 гектарів, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

25.12.2012 року померла ОСОБА_3, про що 04.01.2013 року складено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 163521, виданого 04.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гайворонського районного управління юстиції у Кіровоградській області.

Відповідно до заповіту, складеного 13.08.2003 року та посвідченого секретарем Виконавчого комітету Старотроянівської сільської ради ОСОБА_4І, зареєстрованого в реєстрі за № 62, ОСОБА_3 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, та все те, що належало їй на день смерті, своєму синові ОСОБА_2.

В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 2573/02-31 від 18.11.2015 року, винесеної державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_5, вбачається, що ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, через те, що ним був пропущений законодавчо встановлений строк у шість місяців для прийняття спадщини.

Відповідно ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Кілійського районного суду від 26.05.2016 року по справі № 502/2744/15-ц ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було надано додатковий строк у 3 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 25.12.2012 року.

Судом достовірно було встановлено, що позивачем ОСОБА_2 не було вчасно реалізовано право, надане судом відповідно до ст. 1272 ЦК України, для звернення до для звернення до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Згідно інформаційної довідки зі Садкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49917980 від 17.11.2017 року після смерті ОСОБА_3, померлої 25.12.2012 року, спадкова справа не заводилась.

З копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (серія ААИ № 637021) вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи (трудове каліцтво).

Оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає можливості повторного звернення до суду з позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, позивач позбавлений змоги в позасудовому порядку вирішити питання про оформлення права власності на спадщину, а саме на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Враховуючи вищезазначене суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 2,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497621 від 01.11.2001 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 25.12.2012 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 1233, 1235, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 2,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497621 від 01.11.2001 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 25.12.2012 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6