Справа № 708/753/17
Номер провадження № 2/708/352/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Івахненко О.Г.,

при секретарі Пасічній Л.А.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Трушівської сільської ради Чигиринського району, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку, зазначивши, що ОСОБА_4 являлася власником земельної ділянки, загальною площею 3,1 га, яка складається з земельної ділянки площею 2,79 га та земельної ділянки площею 0,31 га, на території Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 011720 від 18 лютого 2004 року.

03 лютого 1997 року ОСОБА_4 померла.

Позивач, будучи спадкоємцем померлої ОСОБА_4 відповідно до закону, як її онука, просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку, оскільки нотаріус відмовив їй в оформленні спадкового майна і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в зв"язку із втратою оригіналу Державного акта на право приватної власності на землю.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, прохали їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку згідно Державного акта на право приватної власності на землю, пояснивши, що ОСОБА_1 є онукою померлої і спадкоємцем її майна згідно закону та прийняла спадщину. Але оскільки оригінал Державного акта було втрачено і вона не змогла нотаріально оформити вказане спадкове майно, тому, просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог.

Третя особа будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, надіславши заяву в якій позов визнала і згідна на задоволення позовних вимог та просила провести судове засідання без її участі.

Суд, вислухавши позивача, її представника, задовольнивши листи відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 03 лютого 1997 року відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії 1-СР № 223147 від 10.04.2014 року, померла ОСОБА_4, після смерті якої на території Трушівської сільської ради Чигиринського району відкрилась спадщина.

ОСОБА_4 являлася власницею земельної ділянки, загальною площею 3,1 га, яка складається з земельної ділянки площею 2,79 га, земельної ділянки 0,31 га, в адмінмежах Трушівської сільської ради Чигиринського району, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 011720 від 18.02.2004 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 984, що вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області № 29-28-0.3-973/15-16 від 14.09.2016 року.

Спадкоємцем майна ОСОБА_4 є позивач, як її онука, що встановлено судовому засіданні та вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІІІ-СР № 364900 від 03.04.1992 року, копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 242394 від 19.09.2015 року.

Крім того, за позивачем, згідно рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року, справа № 708/237/15-ц, визнано право власності на житловий будинок, який належав померлій 03.02.1997 року ОСОБА_4 (а.с.10-11)

Як вбачається з листа, виданого завідувачем Першої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 №1238/02-17 від 21.11.2016 року гр. ОСОБА_1 було роз'яснено процедуру вирішення питання про прийняття спадщини, в разі відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, у судовому порядку.

Так, з огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Заповіт повинен бути укладений письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. (ст.541 ЦК УРСР).

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно дост.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої ОСОБА_4 не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Керуючись статтями 524, 525 ЦК УРСР 1963 року, статтями 8, 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Анатоліївни до Трушівської сільської ради Чигиринського району, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 3,1 га, яка складається з земельної ділянки площею 2,79 га, земельної ділянки площею 0,31 га, розташована на території Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без зміни її цільового призначення, котра згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 011720 від 18.02.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 984, належала померлій 03 лютого 1997 року ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.Г.Івахненко