Справа № 445/479/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначає, що 03.07.2016 року, близько 22.30 год., поблизу с. Новоселище, Золочівського району, Львівської області, керуючи мотоциклом марки ІЖ-П д.н.з. НОМЕР_1, він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, відбулось зіткнення його мотоцикла та гужової підводи, якою керував гр. ОСОБА_6 В результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у виді переломів обох рук, за фактом аварії відкрито кримінальне провадження. Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 19.12.2016 року щодо винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 застосовано заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки останній страждає психічним захворюванням. В процесі досудового та судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_6 страждає хронічним психіатричним захворюванням у формі шизоафективного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вчинив кримінальне правопорушення у стані неосудності. Вважає, що завдану ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнову та моральну шкоду , повинна відшкодувати його дружина ОСОБА_3, оскільки така не запобігла завданій шкоді, хоча знала про психічні розлади свого чоловіка. Просить стягнути із відповідача на його користь 12 579,63 грн. завданої шкоди, з яких 730,36 грн. витрати на придбання медикаментів, 549,27 грн. транспортних витрат, 2400,00 грн. вартість пошкодженого мобільного телефону, 2900,00 грн. збитків через тимчасову втрату працездатності, 5000,00 грн. моральної шкоди та 1000,00 грн. витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, надали пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Додатково пояснили, що ОСОБА_6 керував гужовою підводою в темну пору доби, без будь-яких розпізнавальних приладів, перебував в стані алкогольного сп'яніння, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення із мотоциклом, яким керував позивач. В результаті аварії позивач отримав перелом променевої кістки, проходив тривале лікування, продовжує лікування і по сьогоднішній день, зокрема, в липні 2017 року йому було проведено чергову операцію. Позивачем та його сім'єю було затрачено кошти на лікування, внаслідок аварії ОСОБА_5 пошкодив мобільний телефон, ремонт якого становить 2 400,00 грн., окрім цього, позивач зазнав і моральної шкоди, розмір якої оцінює в сумі 5 000,00 грн. Винуватець аварії та його дружина жодної шкоди не відшкодували, просять позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач та її представник проти позовних вимог заперечили, факту дорожньо-транспортної пригоди та вини ОСОБА_6 не спростовують, однак, вважають, що така шкода не може бути стягнутою із дружини винуватця аварії, розмір шкоди вважають необґрунтованим. Відповідач ОСОБА_3 додатково пояснила, що її чоловік тривалий час зловживає алкоголем, вони проживають разом з дітьми та її матір'ю в с. Підлипці, Золочівського району Львівської області . ОСОБА_6 перебуває на обліку в лікаря психіатра, коли чоловік тверезий, то поводить себе адекватно, однак, коли перебуває в стані алкогольного сп'яніння, втрачає самоконтроль. До цього, він декілька разів вчиняв спроби суїциду, погрожував повіситись на електроопорі. Неодноразово мали місце випадки, коли заради глузувань, односельці навмисне давали чоловіку алкоголь, а потім насміхались над його поведінкою. ОСОБА_6 та вона не працюють, мали в господарстві коня, якого чоловік використовував для тимчасових підробітків, що і було їхнім доходом. Від чоловіка вона часто зазнавала фізичного насильства. З листопада 2016 року і по даний час ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні в м. Львові, його стан погіршився. Про психічні розлади чоловіка вона знала, однак запобігти шкоді не мала можливості. 03.07.2016 року ОСОБА_6 допомагав комусь по господарству, близько 18.00 год. він взяв коня з підводою та поїхав в сусіднє село з товаришем за сіном. Про дорожньо-транспортну пригоду вона довідалась лише зранку, коли чоловік повернувся додому без коня. Оскільки ОСОБА_6 перебуває на лікуванні, коня вона продала, кошти витратила на його лікування та утримання свої сім'ї.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та його представника, показання свідків ОСОБА_2, ОСОБА_8 дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 291, ч. 1 ст. 126 КК України , оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 03.07.2016 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_6, керуючи парокінним гужовим возом, між селами Новоселище та Підлипці Золочівського району, Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, порушив ряд вимог Правил дорожнього руху України, як наслідок відбулось зіткнення гужової підводи та мотоцикла ІЖ-П д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5

Згідно висновку експерта № 104/2016 від 08.07.2016 року, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня важкості, такі ушкодження могли утворитись 03.07.2016 року та є наслідком дії тупих предметів.

Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта № 183 від 23.11.2016 року, ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вперше психічне захворювання проявилось у 2008 році. В період інкримінованих діянь ОСОБА_6 також страждав вказаним захворюванням, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 19.12.2016 року до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Дана ухвала набрала законної сили.

Відповідач ОСОБА_3 являється дружиною ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого Підлипецькою сільською радою Золочівського району Львівської області 18.11.2006 року.

З характеристики, що видана Підлипецькою сільською радою Золочівського району Львівської області 13.06.2017 року на гр. ОСОБА_6, вбачається, що такий характеризується негативно, зловживав алкоголем, дані про психічні захворювання ОСОБА_6 в сільській раді відсутні, його дружина неодноразово скаржилась на насильницькі дії щодо неї зі сторони ОСОБА_6, вказувала, що боїться його через зловживання спиртним.

Згідно довідки № 771 від 13.06.2017 року, виданої Підлипецькою сільською радою Золочівського району Львівської області, ОСОБА_3 та її чоловік на даний час не мають у власності коней та гужової повозки, не мали таких і у 2016 році.

Водночас, вказану довідку суд не бере до уваги, оскільки відповідач в судовому засіданні пояснила, що на момент аварії ОСОБА_6 мав у власності коня та гужову підводу.

З копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 та копії витягу з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, вбачається, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, в судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила, що фактично проживала та продовжує проживати за адресою: АДРЕСА_2. За вказаною адресою вона проживає разом з ОСОБА_6, двома неповнолітніми дітьми та своєю матір'ю.

Згідно довідки № 843/0143 від 18.05.2017 року, виданої КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на стаціонарному лікуванні в КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 11.11.2016 року по день видачі довідки.

Окрім цього, з матеріалів кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 291, ч. 1 ст. 126 КК України, судом встановлено, що ОСОБА_6 вчиняв фізичне насильство щодо ОСОБА_3, зокрема в листопаді 2016 року, після чого був госпіталізований до психіатричної лікарні.

Як вбачається із протоколу допиту законного представника підозрюваного ОСОБА_6, що був здійснений в межах кримінального провадження, останній являється рідним братом ОСОБА_6 Йому відомо, що брат зловживав алкоголем, лікувався з цього приводу у психіатричній лікарні, неодноразово застосовував фізичне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_3

На досудовому розслідуванні, свідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 надав показання, що 03.07.2016 року він поїхав разом з ОСОБА_6 за сіном в с. Новоселище, після робочого дня вони вжили алкоголь, повертаючись додому потрапили в дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується протоколом його допиту від 14.07.2016 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_8 надали суду показання з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди та подальшого лікування позивача, зокрема, що останній проходив тривале лікування, продовжує лікуватись, оскільки травма не загоїлась, на доїзди до медичних закладів було затрачено значні кошти. Свідок ОСОБА_8 надавав допомогу позивачу одразу після аварії.

Факт тривалого лікування позивачем та розмір витрат понесених позивачем на таке лікування підтверджується наявними в матеріалах справи копіями медичних довідок та чеків на придбання ліків.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За загальними правилами, що містяться в ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За приписами ч. 1 ст. 1184, 1185 ЦК України, шкода, завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном або закладом, який зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини. Обов'язок цих осіб відшкодувати шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, не припиняється в разі поновлення її цивільної дієздатності. Шкода, завдана фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, відшкодовується нею на загальних підставах.

Сттаею 1186 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

Водночас, згідно ч. 1,2 ст. 1186 ЦК України, якщо фізична особа, яка завдала шкоди, сама довела себе до стану, в якому вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в результаті вживання нею спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин тощо, шкода, завдана нею, відшкодовується на загальних підставах. Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв'язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 недієздатним чи обмежено дієздатним не визнавався, однак, на момент дорожньо-транспортної пригоди не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

З приводу матеріального становища позивача та ОСОБА_6, суду не було надано жодних доказів, в матеріалах справи такі відсутні, а тому суд позбавлений можливості вирішувати питання про відшкодування шкоди частково або в повному обсязі, особою, що її завдала. Більше того, позовні вимоги до ОСОБА_6 не пред'являлись.

Аналіз висновку судово-психіатричного експерта № 183 від 23.11.2016 року, вказує на те, що ОСОБА_6 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду в 1996 році, отримав черепно-мозкову травму, тричі стаціонарно лікувався в психіатричній лікарні, періодично чує голоси, які нав'язують йому вбити себе, що дає підстави зробити висновок про наявність у ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання у формі шизоафективного розладу.

При цьому, судові експерти не пов'язують це захворювання як наслідок вживання алкоголю, а тому суд не може самостійно зробити висновок, що ОСОБА_6 сам довів себе до стану, в якому він не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними в результаті вживання спиртних напоїв.

Як вбачається із вищенаведеного та пояснень ОСОБА_3, їй було відомо, що ОСОБА_6 страждає психічним розладом, однак позивачем не доведено та в матеріалах відсутні докази, які б свідчили що відповідач не вжила заходів щодо запобігання шкоді.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 сама зазнавала насильства з боку свого чоловіка, скаржилась до Підлипецької сільської ради Золочівського району Львівської області з приводу неправомірної поведінки останнього, 03.07.2016 року ОСОБА_6, перед вчиненням дорожньо-транспортної пригоди був відсутній за місцем проживання, вживав алкогольні напої із ОСОБА_10, відповідач не перебувала із чоловіком в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що дає підстави суду дійти висновку, що відповідач об'єктивно була позбавлена можливості вжити заходів щодо запобігання шкоді, а тому, в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст. 8, 10, 57, 60, 61, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст. 1166, 1167, 1186 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, що брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення судового рішення мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Кіпчарський