УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість (квартиру),

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість (квартиру) за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованого у 1998 році, яка за наслідками автоматизованого розподілу справи між суддями була передана в провадження судді Шалагінової А.В.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 20 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, а також, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 11-1 ЦПК України у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує об'єктивний та неупереджений розподіл справ між суддями з додержанням принципів черговості та рівної кількості справ для кожного судді.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного процесуального кодексу України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21, 22 цього Кодексу суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Так, ОСОБА_1 вже звертався до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з аналогічними заявами про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість (квартиру) за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованого у 1998 році.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінової А.В. від 25.10.2017 (справа № 335/12828/17) відмовлено у відкритті провадження за аналогічною заявоюОСОБА_1 про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість. Вказану ухвалу ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку.

Отже, суддею вже було сформовано та висловлено думку щодо неможливості розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

Разом із тим, за даними автоматизованої системи документообігу суду «Д-3», ОСОБА_1 вже декілька разів подавав аналогічні заяви до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, які були розподілені в порядку ст. 11-1 ЦПК України іншим суддям цього суду (справи № 335/13670/17, № 335/11857/17, № 335/10617/17).

Таким чином, ОСОБА_1 цілеспрямовано подаючи однакові за змістом заяви здійснює втручання в автоматизовану систему документообігу суду для здійснення розподілу справи для обрання певного судді для її розгляду.

Підсумовуючи вищевикладене, вважаю за необхідне заявити самовідвід у даній цивільній справі.

Керуючись ст.ст. 21, 23, 210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від участі у розгляді цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недійсності реєстрації права власності на нерухомість (квартиру).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова