справа №176/2111/17
провадження №2-о/176/70/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2017 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтоводський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, де просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його брата ОСОБА_2, що помер на тимчасово окупованій території, а саме місті Стаханов, Луганської області. Заяву обгрунтовує тим, що брат ОСОБА_2 помер у вказаному населеному пункті на тимчасово окупованій території України, форма документів про його смерть не відповідає затвердженим зразкам, відповідно до яких може бути проведена державна реєстрація про смерть особи. За таких обставин, Жовтоводський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області відмовив йому у проведенні державної реєстрації смерті брата ОСОБА_2

ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився. При цьому, до початку судового засідання, останній подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Жовтоводський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання свого повноважного представника не направило.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без учасників судового засідання, на підставі наявних у справі доказів.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є рідним братом померлого ОСОБА_2, що підтверджується копіями паспортів останніх (а.с.8,13)

Згідно довідки від 26.02.2015 року №924008028, ОСОБА_2, взятий на облік УПСЗН Лисичанської міської ради, як внутрішньо переміщена особа, його фактичне місце проживання: АДРЕСА_2

Згідно «медичного свідоцтва про смерть №643 від 21 вересня 2017 року», виданого «Стахановським міським відділенням Державної установи «Луганське республіканське бюро судово - медичної експертизи ЛНР» та «свідоцтва про смерть від 26 вересня 2017 року», виданого «відділом запису актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки», ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Стаханов (а.с.7 )

Постановою Верховної ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів Донецької та Луганської області, районів, міст, селищ, сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» та відповідно до положень ст.. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією України визначена у тому числі територія Луганської області».

Згідно довідки від 08 листопада 2016 року №197, ОСОБА_1, взятий на облік УПСЗН Жовтоводської міської ради , як внутрішньо переміщена особа, його фактичне місце проживання: АДРЕСА_1

Згідно листа від 08 листопада 2017 року №14.2033/1757, Жовтоводський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті брата ОСОБА_2, оскільки форма пред'явлених ним документів про смерть не відповідає затвердженим зразкам, відповідно до яких проводиться державна реєстрація смерті (а.с.4).

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними.

У відповідності з п. 8 ч. 1 ст.256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст.257-1 ЦПК України).

Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п 2 ч. 1 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 р. «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)».

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті брата документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, суд вважає за можливе задовольнити його заяву.

Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (п. 8 ч. 1 ст.367 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 257-1, 259,3, 10,11,60, 212-215, 218,367 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтоводський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Стаханов Луганської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Стаханов, Луганська область, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А.Павловська