Справа № 404/5767/16-ц
Номер провадження 2/404/587/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 41556,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.05.2015 року між позивачем та ТОВ «Автобастіон» укладено Комплексні договори добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків № 06/02-40К-0038605 та № 06/02-40К-0038603. За договорами застраховано напівпричіп «Kogel SNCO24», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та тягач «DAF, XF 95.430», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі забезпечені транспортні засоби). Страхові суми по кожному забезпеченому транспортному засобу 122000,00 грн. Строк дії 15.05.2015 року 14.05.2016 року.

18.06.2015 року на а/д Кіровоград-Знамянка сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю забезпечених транспортних засобів та автомобіля «ВАЗ 2121», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1. Внаслідок ДТП забезпечений транспортний засіб був пошкоджений. Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем ОСОБА_2 дорожнього руху України.

Вартість матеріального збитку, завданого напівпричепу «Kogel SNCO24» становить 9250,00 грн., в той час як вартість матеріального збитку, завданого тягачу «DAF, XF 95.430» - 32306,35 грн., що загалом становить 41556,35 грн.

18.08.2015 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 41556,35 грн. Відповідачу двічі направлялися претензії про відшкодування коштів, проте станом на 08.09.2016 року кошти не відшкодовані, чим завдано позивачу збитки.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити у їх задоволенні позову в звязку з необґрунтованістю та незаконністю, про що також надав суду письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивачем не надано суду доказів, а саме рішення суду, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В звязку з чим, у ОСОБА_1 відсутні підстави щодо виплати позивачу матеріальної шкоди в порядку регресу (а.с. 60-61).

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2015 року на а/д Стрий-Тернопіль-Кіровоград- Знамянка, на території Знамянського району, поблизу с. Суботці відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДАФ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 та автомобіля ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1. Унаслідок даного ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

В матеріалах справи міститься постанова про закриття кримінального провадження від 19.08.2015 року, винесена ст. слідчим СВ Знамянського МВ УВМС України в Кіровоградській області майором міліції ОСОБА_4, з якої вбачається, що тілесні ушкодження, які наявні у ОСОБА_1 він отримав з власної необережності та з власної вини, що виключають у даній події склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в звязку з чим, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001125 від 19.06.2015 року, закрито (а.с. 11).

Крім того, в результаті ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

За довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 71170764 Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, вищевказана ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 ОСОБА_2 дорожнього ружу України (а.с. 10).

Між позивачем та ТОВ «Автобастіон» 13.05.2015 року укладено Комплексні договори добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків № 06/02-40К-0038605 (а.с. 4-6) та № 06/02-40К-0038603 (а.с. 26-28), за умовами яких застраховано напівпричіп «Kogel SNCO24», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та тягач «DAF, XF 95.430», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Директор ТОВ «Автобастіон» 19.06.2015 року звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» з заявами про настання події (а.с. 7-8, 29-30).

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 13.08.2015 року (а.с. 22), складеного на підставі звіту № 20/06/15 від 30.06.2015 року (а.с. 12-20) про оцінку автомобільного НОМЕР_4, вартість матеріального збитку вказаного транспортного засобу становить 9250,00 грн.

Також, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування від 12.08.2015 року (а.с. 42), складеного на підставі звіту № 19/06/15 від 30.06.2015 року (а.с. 31-40) про оцінку автомобіля DAF, XF 95.430, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість матеріального збитку вказаного транспортного засобу становить 32306,35 грн.

Враховуючи викладене, страхувальник ТОВ «Автобастіон» звернувся до страховика Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» з заявами на виплату страхового відшкодування (а.с. 21, 41).

Відтак страхувальнику на підставі страхового акту № 17 від 13.08.2015 року (а.с. 23) та страхового акту № 18 від 13.08.2015 року (а.с. 43) було виплачено Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» всього 36513,50 грн. страхового відшкодування. Зазначене підтверджується платіжним дорученням № ЗР043464 від 18.08.2015 року на суму 8252,65 грн. (а.с. 24) та платіжним дорученням № ЗР043466 від 18.08.2015 року на суму 28260,85 грн. (а.с. 44).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

На підставі викладеного, позивач звернувся до відповідача з вимогою про стягнення з останнього матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 41556,35 грн.

Згідно із ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 933 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" передбачено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це буде наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Тобто, питання відшкодування шкоди безпосередньо залежить від встановлення винної особи.

За порушення ОСОБА_2 дорожнього руху, в результаті якого пошкоджено автомобіль, котрим керував винуватець, водіїв притягують до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи, а саме: з довідки № 71170764 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що матеріали ДТП направлено до СВ Знамянського МВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 10).

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, хто є винним у скоєнні 18.06.2015 року дорожньо-транспортної пригоди. Посилання Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» в позовній заяві на вищевказану довідку, а також постанову про закриття кримінального провадження від 19.08.2015 року, в якій наведені пояснення відповідача щодо вказаної дорожньо-транспортної пригоди, як на докази, що підтверджують вину ОСОБА_1, судом не приймаються, оскільки вони не є належними та допустимими доказами з урахуванням відсутності постанови суду про визнання особи винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, за інформацією Управління патрульної поліції в м. Кіровограді ДПП станом на 20.10.2016 року відносно ОСОБА_1 справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, протягом останніх трьох років на території Кіровоградської області не складалися (а.с. 62).

Частина 3 ст. 10 ЦПК України та ст. 60 ЦПК України покладають на кожну сторону обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч зазначеним нормам, позивачем не доведено належним чином наявність вини відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними, а тому не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що останнім заявлено до стягнення з ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 41556,35 грн., в той час як згідно платіжних доручень Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» перераховано страхувальнику кошти на загальну суму 36513,50 грн.

В матеріалах справи міститься довідка, в якій зазначено, що по страховій справі № 17 страхувальник ТОВ «Автобастіон», ДТП від 18.06.2015 року, частина страхового відшкодування в розмірі 997,35 грн. була зарахована до несплачених страхових платежів відповідно до п. 23 Договору № 06/02-40К-0038605 від 13.05.2015 року.

Пункт 23 Договору № 06/02-40К-0038605 від 13.05.2015 року визначає порядок зміни і припинення дії договору страхування. Відтак зарахування коштів в сумі 997,35 грн. позивачем належним чином необґрунтовано, не зазначено підпункту на підставі якого їх зараховано. Так само, як необґрунтовано різницю між заявленою до стягнення сумою коштів та перерахованою страхувальнику у відповідності до платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда