провадження № 2/243/3595/2017
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

08 серпня 2017 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області про усунення перешкод у володінні, користуванні майном, зупинення розшуку, вилучення, реалізації рухомого майна до вирішення справи по суті судом касаційної інстанції, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області про усунення перешкод у володінні, користуванні майном, зупинення розшуку, вилучення, реалізації рухомого майна до вирішення справи по суті судом касаційної інстанції.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, виходжу з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Зазначений спосіб захисту права власності спрямований на попередження можливого порушення, якого на момент подання позову немає, але при цьому у власника є всі підстави вважати, що дії відповідних осіб неминуче призведуть до порушення його права.

Власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов).

Відповідно до положень норм ст.ст.16, 391, 386 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила зобовязати відповідача ВДВС усунути наслідки порушеного права користування, володіння майном, арештованим та оголошеним у розшук по виконавчому провадженню; зобовязання зупинення розшуку транспортного засобу та здійснення будь-яких дій по виконавчому провадженню.

Таким чином, предметом позовної заяви, на думку позивача, фактично є дії та бездіяльність працівників ВДВС у звязку з виконанням рішення суду.

Проте обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права не відповідає вимогам закону, оскільки захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення або визнання порушених або оспорюваних прав та вплив на правопорушника.

Отже власник порушеного права за законом може скористатися не будь-яким, а конкретним, передбаченим законом способом захисту свого порушеного права.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п'ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Аналогічна позиція висловлена в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Аналізуючи вищевикладені норми права у їх сукупності, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за даним позовом.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Словянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області про усунення перешкод у володінні, користуванні майном, зупинення розшуку, вилучення, реалізації рухомого майна до вирішення справи по суті судом касаційної інстанції відмовити.

Копію даної ухвали, заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами, направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3