АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Справа №2-2915/12
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/8346/2017
У Х В А Л А

11 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження та відстрочку виконання заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 жовтня 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Аграрний комерційний банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні даної заяви.

5 травня 2017 року на ухвалу суду ОСОБА_2 направила до суду апеляційну скаргу, яка ухвалою судді від 30 червня 2017 року була залишена без руху, а заявнику було надано строк в п'ять днів з дня отримання копії ухвали для надання доказів оплати судового збору та роз'яснено необґрунтованість її посилань на п.3 ч.2 ст.3 та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», як на підставу несплати судового збору.

Також заявник повинна була уточнити дату судового рішення, яке нею оскаржується.

Копія ухвали судді від 30 червня 2017 року була отримана ОСОБА_2 25 липня 2017р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 4 с.с.116), тому строк для надання доказів оплати судового збору та уточнення дати судового рішення для заявника з урахуванням вихідного дня сплинув 31 липня 2017р.

Однак, станом на 11 серпня 2017 року ОСОБА_2 не надано доказів сплати судового збору та не усунуто недоліки апеляційної скарги.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, у справі «Трух проти України» Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обов'язку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим. Відповідно, скарга заявника про відсутність доступу до суду була відхилена як необґрунтована.

Закон України «Про судовий збір» визначає обов'язок сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду, що було роз'яснено заявнику в ухвалі судді від 30 червня 2017 року, проте заявник вказаної вимоги закону не виконала.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу, згідно якої, якщо

- 2 -

позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки подана апеляційна скарга не оплачена судовим збором, у наданий строк ОСОБА_2 доказів оплати судового збору не надано, недоліки апеляційної скарги не усунені, апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження та відстрочку виконання заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 жовтня 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Аграрний комерційний банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя