Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/2619/17 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила у визнати за нею право власності на гараж, розташований по АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з гаража, який знаходиться за вищевказаною адресою і земельної ділянки на якій він розташований. Вона є спадкоємцем після смерті чоловіка та прийняла спадщину. Однак, при звернені до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просила суд визнати за нею право власності на зазначений гараж.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.04.2011 року помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть 1-ТП № 162216 від 28.04.2011 року) (а.с.13).

Позивач є дружиною померлого та спадкоємцем першої черги за законом (а.с.7, 21).

Витягом з рішення № 69 виконавчого комітету Новоград-Волинської міської Ради народних депутатів Житомирської області від 23.02.1994 року ОСОБА_2 дозволено побудувати гараж на земельній ділянці площею 40 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.16).

25.02.1994 року надано дозвіл на проведення будівельних робіт, а саме: для будівництва гаража на відведеній для цієї мети площі по АДРЕСА_1 гаражна ділянка (а.с.15).

Рішенням Новоград-Волинської міської ради № 112 від 21.12.2006 року ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, раніше наданих в користування, як таких, що освоєні, для передачі їх у власність для будівництва та обслуговування гаража ОСОБА_2 ділянку на АДРЕСА_1 орієнтованою площею 0,0040 га. (а.с.9).

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю ОСОБА_2 на підставі рішення 15 сесії 5 скликання від 28.02.2008 року Новоград-Волинської міської ради передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0028 га., яка розташована в межах масиву по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування гаража (а.с.14, 8).

23.03.2011 року Новоград-Волинським міжміським бюро технічної інвентаризації Житомирської області на ім'я ОСОБА_2 видано технічний паспорт на гараж АДРЕСА_1 (а.с.18-19).

З висновку № 5 від 10.05.2017року, виданого начальником управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради, вбачається, що у 1994 році по АДРЕСА_1 побудовано одноповерховий гараж (а.с.17).

13.07.2017 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, який належав ОСОБА_2, оскільки право власності за останнім на вищезазначений гараж відповідно до відповіді КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 6.07.2017 року вих. № 1134 не зареєстровано (а.с.20,23).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 названого Закону права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 05.08.1992 р. встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначається Урядом Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Державним комітетом у справах містобудування і архітектури.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними.

Також з 1 січня 2009 року набрала чинності і діяла постанова Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року №923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», якою визначено процедуру введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів та визначено уповноважені органи, які здійснюють таку діяльність.

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року №1424, якою було внесено зміни до постанови від 8 жовтня 2008 року, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, що видається Держархбудінспекцією та її територіальними органами за встановленою формою.

Зі змісту закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року вбачається, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року об'єктів нерухомості здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів.

Доказів, що позивач зверталась до компетентних державних органів із заявою про прийняття спірного об'єкта до експлуатації не подано.

Так, матеріали справи не містять висновку спеціалістів щодо технічного стану об'єкту нерухомості (гаража) стосовно дотримання при його спорудженні у місті Новоград-Волинському вимог державних, протипожежних, санітарних норм.

Також відсутня відмова виконкому місцевої ради в оформленні права власності.

Не може бути визнано право власності на новостворене нерухоме майно, яке не вводилось у експлуатацію, а спірні питання по суті предмету спору в суді не вирішувались попередньо в Державній архітектурно - будівельній інспекції.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді