Справа № 211/1158/17
Провадження № 2-о/211/51/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 жовтня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Коптєвій К.М.

за відсутності:

заявника ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2

заінтересованих осіб: Територіальної громади міста ОСОБА_3 в особі Криворізької міської ради, виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради,

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Територіальна громада міста ОСОБА_3 в особі Криворізької міської ради, виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, про встановлення факту постійного проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, більше пяти років, зі спадкодавицею ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, ОСОБА_1, народжена 19 січня 1977 року, батьки: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_4.

Батько, ОСОБА_5, помер 11.11.2002 року. 24.06.2015 р. померла її мати, ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2. Інша частина належить їй.

На час відкриття спадщини вона постійно на протязі восьми років проживала зі спадкодавицею, прийняла спадщину та фактично користується нею відповідно до цільового призначення, повністю утримує. Однак, у визначений законом термін вона не звернулася до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Коли вона звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав пропуску шестимісячного терміну, та того, що спадкоємець зареєстрований за іншою адресою.

Встановлення факту постійного проживання має для неї юридичне значення, так як це необхідно для отримання свідоцтва про прийняття спадщини після померлої матері, у звязку з чим змушена звертатися до суду за захистом своїх прав тому просить встановити факт постійного проживання, більше 5-ти років її разом зі спадкодавицею ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3.

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву про встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Заінтересована особа Територіальна громада міста ОСОБА_3 в особі Криворізької міської ради, надіслали суду пояснення та просили розглядати справу за участю представника виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради, який представляє інтереси Криворізької міської ради.

Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 ради, ОСОБА_7 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання без їх участі та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст.1218,1220,1221,1223,1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини.

Ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявниці ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є її батьками (а.с. 6 копія свідоцтва про народження).

11.11.2002 року помер ОСОБА_5, та 24.06.2015 року померла ОСОБА_4 (а.с. 7,8 копії свідоцтв про смерть).

За життя ОСОБА_8 на праві приватної власності належала 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3. Інша 1/ 2 частина квартири належить заявниці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло №С-741 від 08.06.2001 р. (а.с. 9 копія свідоцтва про право власності на житло).

У заявниці ОСОБА_1 є рідна сестра ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) (а.с. 49 копія свідоцтва про народження, а.с. 48 копія свідоцтва про укладання шлюбу), яка надала суду письмові пояснення, згідно яких 24.06.2015 року померла їх мама, ОСОБА_4, з якою сестра ОСОБА_1 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, більше пяти років, доглядала маму. 08.12.2016 р. вони з сестрою зявилися до приватного нотаріуса ОСОБА_6, яка прийняла її заяву про відмову від спадкування майна, яке належало її мамі ОСОБА_4 Та просила задовольнити заявлені ОСОБА_1 вимоги.

Після звернення до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4 (а.с. 13 - постанова).

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

З акту мешканців будинку № 14 мкр. Ювілейний у м.Кривому Розі від 22.05.2017 року вбачається, що заявниця ОСОБА_1 проживала більше пяти років разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4, померлою 24.06.2015р., за адресою: АДРЕСА_1.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для отримання свідоцтва про прийняття спадщини, що залишилося після смерті ОСОБА_4

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, оскільки заявник є спадкоємцем за законом, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4, більше пяти років знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст., 213, 215, 234,256,259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання, більше пяти років ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 24 червня 2015 року, за адресою: АДРЕСА_3, на час відкриття спадщини.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської областічерез Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десятиднів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10