Номер провадження: 22-ц/785/5600/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою директора Державного професійно-технічного навчального закладу «Одеській державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 22.05.2017 року по цивільній справі за заявою Державного професійно-технічного навчального закладу «Одеській державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» про розяснення рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.04.2013 року по цивільній справі Заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України в особі Державного професійно-технічного навчального закладу «Одеській державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» до ОСОБА_2, Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради про визнання розпорядження незаконним, скасування свідоцтв про право власності, про право на спадщину та виселення,

встановила:

Рішенням Суворовського районного суду міста ОСОБА_3 від 09.04.2013 року, яке набрало законної сили 22.11.2013 року, позовні вимоги Заступника прокурора Суворовського району м. Одеси задоволено частково. Визнано незаконним розпорядження Управління Житлово-Комунального господарства та Паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради за № 206901 від 30.08.2007 року щодо передачі у приватну власність ОСОБА_4 квартири за № 1 у будинку за № 4, розташованого 2-му Керченському провулку в м. Одесі. Скасовано Свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням Житлово-Комунального господарства та Паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради 30.08.2007 року на імя ОСОБА_4 щодо передачі їй у приватну власність зазначеної квартири та зареєстрованого у реєстровій книзі за № 12-34255. Скасовано Свідоцтво про право на спадщину за Заповітом, видане 19.07.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 736 на імя ОСОБА_5 на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої 05.12.2010 року, як складається з зазначеної квартири. У задоволені інших позовних вимог відмовлено.

13.09.2016 року директор Державного професійно-технічного навчального закладу «Одеській державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» ОСОБА_6 звернувся до суду з заяву про розяснення зазначеного рішення, уточнивши яку просив суд: розяснити, чи малось на увазі скасування Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 19.07.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 736 на ім'я ОСОБА_5 на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої 05.12.2010 року, визнання його недійсним, як це передбачає ст. 1301 ЦК України, оскільки ухваленим рішенням не передбачено скасування права власності і на вищезазначене нерухоме маймо, яке було зареєстроване при видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру на ім'я ОСОБА_5; та чи є скасування зазначеного свідоцтва підставою для виключення (внесення) запису про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_5, виниклої на підставі цього Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Заява мотивована тим, що при зверненні для внесення запису у спадковому реєстрі про скасування свідоцтва на спадщину та скасування державної реєстрації права власності, нотаріус повідомила про те, що виконати рішення суду вважає неможливим, в зв'язку з тим, що ст. 1301 ЦК України передбачає лише можливість визнання свідоцтва недійсним за рішенням суду і запропонувала звернутись до суду із заявою про роз'яснення рішення суду. При зверненні для проведення державної реєстрації припинення права власності за ОСОБА_5 за рішенням суду, державним реєстратором було встановлено, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження та вказано заявнику про те, що необхідно звертатись до органів державної реєстрації з іншою заявою, а саме з заявою про внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Рішенням суду має бути скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав та запис про проведену державну реєстрацію прав. Однак, заявником відповідного рішення суду не подано а тому рішенням державного реєстратора відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну квартиру за заявником. Враховуючи вищенаведене, на теперішній час рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09.04.2013 року в цій частині не виконано.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 22.05.2017 року у задоволені заяви про роз'яснення рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, апеляційну скаргу подав директор Державного професійно-технічного навчального закладу «Одеській державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» ОСОБА_6, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та постановлення нової ухвали, якою задовольнити заяву про розяснення рішення.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про розяснення рішення, районний суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 встановлено, що відповідно до статті 221 ЦПК України, роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Із матеріалів справи вбачається про те, що відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 09.04.2013 року, яке набрало законної сили 22.11.2013 року, відповідно до якого дане рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме квартиру № 1 в будинку № 2 по вул. провулок Керченський в м. Одесі.

Судом встановлено, що представник заявника просив суд, задовольнити заяву про розяснення рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 09.04.2013 року, посилаючись на ту обставину, що йому було відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, на квартиру з реєстраційним номером 20497960, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за субєктом: Державний професійно-технічний навчальний заклад «Одеський державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості», що не відповідає вимогам ст.221 ЦПК України.

Судом першої інстанції дійшов до висновку про те, що рішення Суворовського районного суду міста ОСОБА_3 від 09.04.2013 року є однозначним, зрозумілим та розширеному тлумаченню не підлягає. В рішенні суду чітко вирішені питання стосовно позовних вимог, та при таких обставинах заява не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги зводяться до дублювання заяви про розяснення рішення та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому в силу п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу директора Державного професійно-технічного навчального закладу «Одеській державний центр професійного навчання працівників переробної промисловості» відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 22.05.2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_3