Справа №333/6692/17
Провадження №2-о/333/517/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

присяжних: ОСОБА_1,

ОСОБА_2С,

при секретарі Кунець В.В.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку, ОСОБА_5,

заінтересованої особи: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, цивільну справу №333/6692/17за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, заінтересована особа: ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви зазначено наступне.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рельєфна, 6.16 кв.79, є інвалідом II групи по психічному захворюванню безстроково. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2013 р. визнаний недієздатним. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2013 р. опікуном призначена мати ОСОБА_6. Із анамнезу відомо, що ОСОБА_5 знаходиться під наглядом у лікаря-психіатра з 1999 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, непереривний перебіг. Галюцинаторно-маячний синдром». У клінічній картині захворювання домінує галюцинаторно-маячна, афективна-маячна симптоматика з агресивними тенденціями. Багаторазово лікувався стаціонарно в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, Госпіталізації часті, по 2-3 рази нарік; ремісії медикаментозні, короткочасні. Остання виписка із стаціонару 27.09.2017. Після виписки підгримуюче амбулаторне лікування приймав нерегулярно через відсутність критики до хвороби. Зі слів матері-опікуна ОСОБА_6, стан погіршився протягом однієї доби: перестав спати, галюцинує, агресивний у відношенні до матері й бабусі, припинив приймання препаратів, п'є окріп, а говорить, що це холодна вода, загрожує фізичною розправою рідним, на зауваження не реагує, вмикає газ уночі або ставить порожній чайник на включену газову плиту. 12.11.2017 р. о 08.40 пацієнт у супроводі матері-опікуна доставлений бригадою швидкої медичної допомоги в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР у зв'язку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем, який кваліфікував стан, як загострення, тяжкого хронічного психічного розладу у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний перебіг. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними діями. Госпіталізований у примусовому порядку о 09.00 год. оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Під час огляду: контакт формальний, злісний, на запитання не відповідає, говорить - «вони мене дістали, я вийду, я їх усіх приб'ю!». Збуджений, дратівливий. До чогось прислухається. Підхоплюється, прагне на вихід з кабінету. Не заперечує наявність «голосів»: «Є... а що тут такого? Вони в усіх є, навіть у матері. Вона ними впливає на мене». Негативистичний. Імпульсивний. Дистанцію не дотримує. Афективно заряджений на адресу матері, висловлює погрози на її адресу - «вона заяву на мене написала, я приб'ю її, коли випишуся!». Мислення непослідовне, різнопланове. Інструкції не виконує. Критика до хвороби відсутня. Встановлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними діями». Приймаючи до уваги погіршення психічного стану, високу вірогідність скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до матері-опікуна та бабусі (агресія та погрози фізичної розправи на їх адресу), а також неспроможність задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність (не може самостійно готувати собі їжу, залишає включеним газ), примусова госпіталізація доцільна, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Законний представник ОСОБА_6 не заперечувала відносно задоволення даної заяви.

ОСОБА_5 у судовому засіданні не надав пояснення, оскільки перебуває в тяжкому психічному стані.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 12.11.2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, страждає на тяжкий психічний розлад «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними діями». За психічним станом ОСОБА_5 являє небезпеку для себе та оточуючих. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_5 з 2013 р. страждає на психічний розлад - «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними діями», на даний час психічний стан останнього погіршився, внаслідок чого він представляє небезпеку для себе та оточуючих, є висока вірогідність скоєння суспільно-небезпечного діяння по відношенню до матері-опікуна та бабусі (агресія та погрози фізичної розправи на їх адресу), а також неспроможність задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність (не може самостійно готувати собі їжу, залишає включеним газ), добровільно не бажає проходити лікування, в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.279-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_6 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до психіатричного закладу - Структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою:м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Головуючий суддя: І.Й. Наумова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2