АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/6018/16-ц Головуючий І інстанції: Колодяжна І.М.
Провадження № 22-ц/790/2604/17 Доповідач: Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Коваленко І.П.,

за участю секретаря - Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 23 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення ,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення.

В обґрунтування вимог посилалась на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_4, матері недієздатного ОСОБА_3 На підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року право власності на спірну квартиру перейшло до ОСОБА_5 01 квітня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири. 12 травня 2011 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу передала квартиру ОСОБА_1

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 01 квітня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру, витребувано квартиру з незаконного володіння ОСОБА_1 та повернуто єдиному спадкоємцю після ОСОБА_4 - ОСОБА_3 Проте, відповідач продовжує проживати в спірній квартирі.

Просила виселити ОСОБА_1 з квартири № АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Комінтернівського району м. Харкова в судове засідання не з'явився.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 23 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Ухвалено виселити ОСОБА_1 з квартири № АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким в задоволені позову відмовити. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права.

Зазначає, що договір купівлі-продажу спірної квартири від 12 травня 2011 року укладений між нею та ОСОБА_6 до теперішнього часу ніким не оскаржувався, ОСОБА_3 не є власником оскаржуваної квартири і тому не може звертатися з таким позовом.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та необхідності виселення відповідачки з займаного нею житлового приміщення.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Згідно із п. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1, належала на праві власності ОСОБА_4, матері недієздатного ОСОБА_3

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25.02.2011 року, було визнано дійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 10.11.2010 року між ОСОБА_7 та померлою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8, діючи від імені ОСОБА_5, уклала з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу спірної квартири, який було посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І, за реєстровим № 1101.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.05.2011 року приватним нотаріусом ХМНО Гуменною О.І. за реєстровим № 502, зазначена квартира перейшла у власність ОСОБА_1

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.11.2011 року рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25.02.2011 року скасовано у задоволені позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 29.05.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14.07.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2016 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу вищевказаної квартири від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, укладений між ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_5, та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. Скасовано державну реєстрацію № 29722391 від 07.04.2011 року права власності ОСОБА_6 на спірну квартиру, витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 та повернуто ОСОБА_3

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2013 року ОСОБА_3 визнано недієздатним. ОСОБА_2, яка діє в інтересах останнього є його опікуном на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 15.01.2014 року

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка вказала, що недієздатний ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері у строк встановлений законом, а тому на підставі ст. 1268 ЦК України, до нього перейшли усі права і обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За правилом ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.

Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 чи його представник отримав в нотаріуса свідоцтво про право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом чи заповітом, чи це право було визнано за ним в судовому порядку, а також те, що це право зареєстровано у відповідному державному реєстрі, а відтак, ОСОБА_3 набув право вимагати виселення іншої особи зі спірної квартири позивачкою не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.218, 307,309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 23 лютого 2017 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді