АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/964/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1526/17Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Бондаревської С.М.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.

за участю: адвоката ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2017 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім.. Довженка» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватного нотаріуса Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації та за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрфірма ім. Довженка», ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватного нотаріуса Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації.

Просили суд визнати недійсним договір оренди землі № 5 від 21.03.2016 року на земельну ділянку площею 3.45 га кадастровий номер :00:001:0079 укладений між відповідачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_5, зареєстрований приватним нотаріусом Решетилівського району ОСОБА_7 22.03.2016 року, скасувати державну реєстрацію іншого речового права, скасувавши рішення відповідача, приватного нотаріуса ОСОБА_7 та стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2 756,00 грн.

В лютому 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ "Агрофірми" ім. Довженка" та ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним. Просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 15.08.2012 року, який укладений між ОСОБА_4 та ТОВ ВП Гоголево "Агрофірма ім. Довженка" відносно земельної ділянки загальною площею 3,4500 га, кадастровий номер :00:001:0079, яка належить на праві власності ОСОБА_4 та розташована на території Чапаєвської (Дібровської) сільської ради Диканського району.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2017 року позовні вимоги ТОВ «Агрофірма ім.. Довженка» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди №5 від 21 березня 2016 року на земельну ділянку площею 3,45 га кадастровий номер :00:001:0079 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрований приватним нотаріусом Решитилівського району ОСОБА_7 22 березня 2016 року.

Скасувано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки проведену приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7, індексний номер 289008 від 24.03.2016 року.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до ТОВ "Агрофірми" ім. Довженка" та ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, а саме договору оренди землі від 15.08.2012 року, який укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю ВП Гоголево "Агрофірма ім. Довженка" відносно оренди земельної ділянки загальною площею 3,4500 га, кадастровий номер :00:001:0079, яка належить на праві власності ОСОБА_4 за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ім. Довженка " судові витрати по справі в сумі 2 756 ( дві тисячі сімсот п"ятдесят шість) грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_5 В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма ім.. Довженка». При цьому посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з підстав, визначених в ст. 308 ЦПК України.

Місцевим судом встановлено, що 15.08.2012 року між ТОВ "Агрофірма імені Довженка" та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_4 передала ТОВ «Агрофірма ім.. Довженко» земельну ділянку, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Диканського району Полтавської області площею 3,45 га строком на 5 років. Дана земельна ділянка належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 083574.

Вказаний договір оренди було зареєстровано у відділі Держкомзему у Диканському районі 12.11.2012 року під записом № 00549. Відповідно до умов договору оренди, після закінчення строку договору позивач має право поновлення його на новий строк.

Згідно акту приймання-передачі від 12.11.2012 року відповідач ОСОБА_4 передала, а позивач прийняв в оренду дану земельну ділянку. Термін дії договору закінчується 12.11.2017 року.

01.04.2016 року між сторонами укладено додаткову угоду про внесення змін до діючого договору оренди, щодо збільшення орендної плати до 8,5% від нормативної грошової оцінки землі та строку дії договору.

Згодом позивачем встановлено, що спірна земельна ділянка передана у користування на умовах оренди, згідно договору оренди № 5 від 21.03.2016 року іншому орендарю ОСОБА_5 терміном на 49 років і цей договір відповідно до довідки з Державного реєстру сформованого 31.08.2016 року зареєстрований відповідачем - приватним нотаріусом Решетилівського району ОСОБА_7 24.03.2016 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» місцевий суд виходив з того, що відповідачка ОСОБА_4 порушила свої зобов'язання за договором оренди землі, а також наявне у позивача речове право на володіння і користування об'єктом оренди, в односторонньому порядку намагалася відмовитися від правочину та своїх зобов'язань за ним.

Оскільки договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір оренди земельної ділянки був укладений під час дії договору оренди землі з ТОВ "Агрофірма імені Довженка", місцевий суд прийшов до висновку, що при укладенні нового договору оренди цієї ж земельної ділянки з орендарем ОСОБА_5, були порушені права ТОВ "Агрофірма імені Довженка" на володіння та користування землею на умовах договору оренди, тому договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суперечить чинному законодавству і підлягає визнанню недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Так, згідно 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що і договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже, висновок місцевого суду про те, що реєстрація договору оренди землі з новим орендарем була можливою лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем є вірним та не суперечить нормам закону.

Відповідно до положень ст.ст. 57, 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на не зясування судом належності підписів на оскаржуваному ним договорі оренди сторонам ОСОБА_4 та директору ТОВ ВП Гоголеве «Агрофірма ім.. Довженка» ОСОБА_8. Крім того, вказує на відсутність повноважень директора ТОВ ВП Гоголеве «Агрофірма ім.. Довженка» на підписання договору від імені ТОВ «Агрофірма ім.. Довженгка».

Місцевим судом встановлено, що спірний договір оренди від 15.08.2012 року підписаний ОСОБА_4, як орендодавцем та директором ТОВ ВП Гоголеве «Агрофірма ім. Довженка», як орендарем, який діє від імені ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» на підставі доручення № 2408 від 07.09.2011 року. (а.с. 18).

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_5 достатніх і належних доказів на підтвердження вказаних вище доводів апеляційної скарги не надав, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час укладення договору оренди земельної ділянки 21.03.2016 року з ОСОБА_5 від імені ОСОБА_4 діяв ОСОБА_6 на підставі довіреності, виданої ОСОБА_4 16.07.2015 року (а.с.36-37), та яка була скасована ОСОБА_4 на підставі зави 10.03.2016 року (а.с.38-39). Тобто на момент укладення оспорюваного договору між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представник орендодавця - ОСОБА_6 не мав повноважень на укладення договору оренди земельної ділянки від імені ОСОБА_4. Г.І.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доводів, яким судом надана вірна правова оцінка.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_9

(підпис) ОСОБА_10

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1