Справа № 521/4531/16-ц
Провадження 2/521/2580/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2017 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

29.02.2016 позивач звернувся із позовом до ОСОБА_2, який згодом було уточнено.

Поданим позовом позивач просив визнати його батьком малолітнього ОСОБА_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився 28.05.2015 року від матері ОСОБА_2; внести зміни до актового запису № 5468 від 11.06.2015 року, виконаного відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_3, записавши батьком дитини - громадянина України ОСОБА_1, а також записавши прізвище дитини «Шелухін» замість «Акопов».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.04.2014 року позивач познайомився з відповідачкою, між ними склались фактично шлюбні відносини. Протягом часу вони проживали разом по місцю реєстрації відповідачки, вели спільне господарство та були повязані спільним побутом. Оскільки їх відносини склались добре, вони стали планувати народження дитини.

28.05.2015 року у сторін народилась спільна дитина син ОСОБА_3. Позивач здійснював витрати, повязані з народженням дитини, проходив під час вагітності відповідачки необхідні медичні дослідження в якості батька дитини, придбавав необхідні медичні препарати, був присутній у пологовому будинку в якості батька дитини.

Після народження сина сторони певний час проживали спільно, крім часу перебування позивача, який є моряком, в плаванні.

Питаннями, повязаними з отриманням свідоцтва про народження сина, займалась відповідачка, та приблизно в червні 2015 року вона повідомила позивачу, що зареєструвала народження сина.

Позивач не передбачав, що у свідоцтві про народження він не буде вказаний у якості батька. На прохання позивача показати свідоцтво про народження їх спільного сина відповідачка відмовилася.

21.01.2016 року позивач довідався від відповідачки, що вона зареєструвала сина у відповідності до ст. 135 СК України, у свідоцтві про народження дитини вказано прізвище, імя та по батькові дитини «Акопов Іван Ігорович» (актовий запис № 5468 від 11.06.2015 року). Імя дитини зазначено вірно за домовленістю сторін, по батькові також, проте прізвище дитини вказано згідно прізвища матері. При цьому, відповідачка ніколи не заперечувала той факт, що позивач є батьком дитини.

Відповідачка добровільно вирішити питання про внесення відповідних змін до свідоцтва про народження та актового запису про народження дитини відмовляється.

Позивач та його мати як бабуся дитини бачилися із сином, приймали участь у вихованні та забезпеченні дитини, що бачили свідки. Позивач надав до суду відповідні фотокартки.

За вказаних обставин, позивач, вважаючи себе батьком дитини, звернувся до суду з відповідним позовом, та бажає, щоб було офіційно встановлено його батьківство дитини та сину присвоєне його прізвище «Шелухін».

В судових засіданнях позивач та його представник підтримували позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання від 24.07.2017 року не зявились, однак надали заяву про розгляд справи без їх участі та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка та її представник були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, поважних причин неявки та заперечень суду не надали. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України, в звязку з повторною неявкою до суду відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних в ній даних та доказів, у відсутність відповідачки та її представника.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, вислухавши пояснення позивача та його представника, заслухавши появлення свідка приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сумісно мешкали без реєстрації шлюбу. 28.05.2015 року у сторін народилась спільна дитина син ОСОБА_3.

11.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстровано народження 28.05.2015 року ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис № 5468 (а.с. 9).

Згідно Свідоцтва про народження серія І-ЖД № 435448, батьками дитини вказані: мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_4. Таким чином, при реєстрації народження запис про батька дитини здійснено згідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Прізвище дитини зазначено за прізвищем матері, а по-батькові дитини вказано за ім'ям позивача ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1ст.135 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Також встановлено, що відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини саме в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач зазначив, що є батьком дитини, відповідач на спростування даного факту належних та допустимих доказів до суду не надала.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З пояснень позивача та матеріалів справи, зокрема фотокарток, на яких сумісно відображені позивач, відповідач, дитина, суд вбачає, що позивач приймав участь у вихованні дитини та цікавився життям останньої.

Свідок ОСОБА_5, попереджена судом в передбаченому законом порядку про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від надання показань, приведена до присяги, яку вона підписала, була допитана судом відповідно до положень ЦПК України, надала суду пояснення, що вона є матірю позивача ОСОБА_1, і їй відомо про сумісне мешкання позивача з відповідачкою, вагітність відповідачки від позивача, народження дитини відповідачкою від позивача. Також свідок розповіла, як протягом тривалого часу відвідувала дитину в якості бабусі дитини - за місцем мешкання дитини з матірю.

Для встановлення усіх дійсних обставин справи за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 16.12.2016 року була призначена судова генетипоскопічна експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання: чи може бути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, біологічним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3

Проведення експертизи було доручено Одеському обласному бюро судово-медичної експертизи, експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Крім того, зазначеною ухвалою було розяснено сторонам наслідки ухилення від проведення еспертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено.

Однак, 26.06.2017 року до суду надійшов лист експерта, в якому останній повідомляє, що експертиза по справі не проведена у зв'язку з повторним неприбуттям ОСОБА_2 з дитиною до експертної установи, для відібрання біологічних зразків.

Крім того в ході судового засідання 08.12.2016 року представник відповідача ОСОБА_6 повідомив суд про не визнання відповідачем позову.

Згідно ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. У разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справах про визнання батьківства, материнства суд має право постановити ухвалу про примусовий привід на проведення такої експертизи.

Аналізуючи частину 2 даної статті, суд вважає, що застосування зазначеної норми закону є негуманним відносно малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3

Таким чином, беручи до уваги той факт, що відповідач ОСОБА_2 не зявилась з сином для проведення судової генетичної експертизи, а іншої можливості довести свої вимоги у позивача немає, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення батьківства у повному обсязі.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

За таких обставин до актового запису про народження 28.05.2015 року дитини ОСОБА_3, мають бути внесені зміни, а саме відомості про батька ОСОБА_1

За ст. 28, 294, 295 ЦК України фізичній особі належить особисте немайнове право - право на ім'я яке складається із прізвища, власного імені та по батькові та право на його зміну в порядку встановленому Законом.

Згідно зі ст. 145 СК України - прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно ст. 148 СК України: у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

За ст 19 СК України особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За ст.8 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (набула чинності для України з 27 вересня 1991 року) Держави-учасниці зобов'язалися поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи ім'я та сімейні зв'язки, які передбачені законом, не допускаючи протизаконного втручання. Якщо дитина протизаконно позбавляється частини або всіх елементів своєї індивідуальності, Держави-учасниці забезпечують їй необхідну допомогу і захист для найшвидшого відновлення її індивідуальності.

При розв'язанні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини позивач мав зазначити підстави та надати докази які б свідчили про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам, однак в матеріалах справи вони відсутні і позивачем не надавались, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову в частині зміни прізвища дитини на «Шелухін».

Стаття 1 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов'язків. Акти громадянського стану підлягають обов'язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану», про кожний факт реєстрації акту громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками.

Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Згідно пункту 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Таким чином, підставою для внесення змін до актових записів є рішення суду, а заявлені вимоги про встановлення факту батьківства не зачіпають права та обов'язки органу реєстрації актів громадянського стану.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, ч. 4 ст. 169, 197, 212 - 215, 218, 224 -226, 294 ЦПК України, ст. 15-16, 125, 128, 135 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого 28.05.2015 року від матері ОСОБА_2.

Внести зміни до актового запису № 5468 від 11.06.2015 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про народження ОСОБА_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, народженого 28.05.2015 року, вказавши в графі батько «Шелухін Іван Ігорович», громадянин України.

В задоволені іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Леонов