АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/4570/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/980/17 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

за участю представника Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області Завацької І.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2017 року у справі за позовом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої пенсії у розмірі 12918 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що кошти в зазначеному розмірі були виплачені відповідачці у зв'язку з рахунковою помилкою з боку позивача (виплата пенсії по інвалідності особі, що працює на посаді державного службовця всупереч положенням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року внаслідок чого виникла переплата пенсії на загальну суму 12918,00 грн. за період з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року.

У зв'язку з цим, позивач вважає, що вказані грошові кошти є безпідставно набутими та підлягають поверненню відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до заяви від 15 грудня 2016 року ОСОБА_2 відмовляється добровільно повернути безпідставно отриману пенсію.

Тернопільського об'єднання УПФ України Тернопільської області просить стягнути з відповідачки 12918 гривень в судовому порядку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2017 року вирішено: «У задоволенні позовних вимог Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутої пенсії в розмірі 12918,00 гривень - відмовити.»

В апеляційній скарзі Тернопільське об'єднання ПФУ України Тернопільської області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Позивач вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В суді апеляційної інстанції представник Тернопільського об'єднання УПФ України Тернопільської області апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що безпідставно набуті відповідачем грошові кошти підлягають поверненню, оскільки мала місце рахункова помилка з боку працівників пенсійного фонду.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Тернопільському об'єднаному УПФ України Тернопільської області та отримує пенсію по інвалідності.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" N 213-VІІІ від 02.03.2015 передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія Закону України "Про державну службу" (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

За період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року відповідачці була здійснена переплата пенсії на загальну суму 12918,00 грн. у зв'язку з рахунковою помилкою, а саме: виплата пенсії по інвалідності особі, що працює на посаді державного службовця всупереч положенням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIII від 02.03.2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 отриманих коштів у розмірі 12918 гривень, які є пенсійною виплатою, призначеною їй Тернопільським об'єднання УПФ України Тернопільської області, як не встановлено й наявності рахункової помилки, а тому відповідно до ст.1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими та законними виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року №374/7965.

Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, факт подання Тернопільському об'єднаному управлінню ПФУ Тернопільської області завідомо неправдивих даних, які стали б підставою для призначення пенсії відповідачці, не встановлено.

Таким чином, відсутні докази зловживань з боку відповідачки, як пенсіонерки, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Крім цього, стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року №6-151цс13 та від 02 липня 2014 року № 6-91цс14.

Апеляційний суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) від 20.10.2011 р. Так, у пунктах 70 -71 наведеного рішення, суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі Pincova та Pine проти Чеської Республіки, n. 58, а також рішення у справі Gashi проти Хорватії, заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 р., та у справі Trgo проти Хорватії, заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009 р.).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження недобросовісності відповідачки під час нарахування і отримання нею пенсійних виплат, а навпаки підтверджено, що працівниками Тернопільського об'єднаного управління ПФУ внесено недостовірні дані.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що сам факт отримання відповідачкою пенсії по інвалідності в межах дії Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02.03.2015 року, яким обмежено нарахування пенсії діючим держслужбовцям за період з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року не можна вважати рахунковою помилкою.

Отже, переплата по пенсії нараховувалась ОСОБА_2 саме через неуважність працівників Тернопільського об'єднаного управління ПФУ Тернопільської області, що не може розцінюватись як рахункова помилка.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач