Справа №478/726/17 Провадження №2/478/293/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.09.2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючий суддя Іщенко Х.В.
секретар Луговська А.І.,
за участю :
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру,-
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на початку вересня 2016 року вона уклала угоду з ОСОБА_3 про те, щоб придбати у свою власність трикімнатну квартиру, загальною площею 44,3 кв.м. Під час спільної домовленості вони досягли всіх істотних умов щодо купівлі продажу квартири, яка належала ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_4 Вона (позивач) сплатила відповідачу ОСОБА_3 суму коштів за квартиру наперед, а останній передав ключі від квартири та всі правовстановлюючі документи та домовились щодо нотаріального оформлення купівлі продажу зазначеної квартири, але ОСОБА_3 без поважних причин відмовився від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу квартири і перестав виходити на зв'язок з нею (позивачем). На підставі викладеного, просила суд визнати за нею (позивачем) право власності на квартиру за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, селище Новоданилівка, АДРЕСА_1.
У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, трьохкімнатна квартира за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, селище Новоданилівка, АДРЕСА_2, належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, згідно договору купівлі продажу, посвідченого 09.02.2010 року ОСОБА_5 приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.02.2010 року.
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Новоданилівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Новоданилівка, АДРЕСА_2 по день смерті 27.12.2013 року.
Відповідно до ст.7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом.
Загальна декларація прав людини у статті 8 гарантує право кожної людини на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб.
У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ч.1 ст.392 ЦК України).
Згідно п.37 Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Проте, позивачем не надані докази в підтвердження того, що на час укладення угоди з ОСОБА_3 про те, щоб придбати у свою власність трикімнатну квартиру, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, ОСОБА_3 набув право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування після смерті його матері, також позивачем не надані достатні докази, що під час спільної домовленості сторони досягли всіх істотних умов щодо купівлі продажу зазначеної квартири, а саме сплати відповідачу ОСОБА_3 суми коштів за квартиру наперед, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на квартиру є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
При цьому суд зазначає, що посилання позивача на ту обставину, що він набув право власності на квартиру на підставі ст.19 Закону України «Про власність» (втратив чинність 20.06.2007 року), є безпідставним та таким, що не ґрунтується на положеннях норм чинного законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру відмовити.
Судові витрати понесені позивачем віднести на її рахунок.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Копію рішення надіслати відповідачу ОСОБА_3 рекомендованим листом із повідомленням.
Суддя: