Справа №705/2880/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані заяву, що подана в порядку окремого провадження, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання,, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою про встановлення режиму окремого проживання. В заяві зазначають, що 18.06.2010 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 230 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1). За час перебування у шлюбі спільних дітей вони не мають. У зв'язку з роз'їздним характером роботи заявник ОСОБА_3 був змушений протягом двох років працювати і проживати окремо від своєї сім'ї, що триває і надалі. Це призвело до суперечок і конфліктів з дружиною. У травні 2015 року заявник ОСОБА_2 змушена була повернутись в будинок, що належить батькам і на даний час там проживає. З цього часу вони спільного господарства не ведуть і їх сімейні стосунки фактично припинилися. Водночас у них не має намірів розірвати шлюб. Умовами шлюбного договору вони не обтяжені. Будь - яких спірних питань майнового характеру між ними не виникає. Підставою до розгляду даного питання в окремому провадженні є не лише тимчасова неможливість подружжя проживати разом, але у співпадінні волі обох з подружжя та єдиної направленості на встановлення режиму окремого проживання. На цих підставах заявники просили суд встановити для подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шлюб між якими зареєстрований 18.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 230, режим окремого проживання з дня набрання рішенням законної сили.

Заявник ОСОБА_2 повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заявник ОСОБА_3 повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, проте разом із заявою про встановлення режиму окремого проживання подав заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві також вказано, що він підтримує подану до суду заяву про встановлення режиму окремого проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи за заявою подружжя про встановлення режиму окремого проживання розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 12 ППВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи заяву в порядку ст. 119 СК України, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.

Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя. Дружина, чоловік мають право вибору місця проживання і в результаті можуть жити окремо без встановлення режиму окремого проживання. Однак у цьому разі не зупиняється дія презумпції права спільної сумісної власності та презумпції батьківства, а отже, у конфліктних ситуаціях може виникнути потреба судового захисту прав одного з подружжя. Встановлення режиму окремого проживання може відповідати інтересам одного з подружжя, який не бажає продовжувати спільне життя.

В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ст. 119 СК України, подружжя або один з них вправі звернутися до суду із заявою про встановлення режиму окремого проживання. Згідно із вказаною правовою нормою за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи не бажання когось із них проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 18.06.2010 року 18.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 230 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1).

Відповідно до довідки № 46 виданої ОСББ «Аграрій» 10.07.2017 року, ОСОБА_2 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 але не зареєстрована.

Із заяви подружжя вбачається, що з травня 2015 року вони не проживають разом як одна сім'я. З часу фактичного припинення спільного проживання сторін і на час розгляду справи судом сторони не поновили спільного проживання.

За таких обставин, оскільки підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини та чоловіка проживати спільно; обидва подружжя (сторони) наполягають на встановленні для них судом режиму окремого проживання подружжя, підстав для відмови в задоволенні заяви в судовому засіданні не встановлено, тому заявлені вимоги заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у даній справі підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає на необхідне роз'яснити подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 правові наслідки встановлення режиму окремого проживання подружжя, викладені у ст. 120 СК України, а саме: 1) майно, набутне в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; 2) дитини, народжена після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 119, 120 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 209 - 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву, що подана в порядку окремого провадження, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення режиму окремого проживання, - задовольнити.

Встановити для подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шлюб між якими зареєстрований 18.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 230, режим окремого проживання з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час його проголошення, в той же строк, з часу отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Ю.В. Мазуренко