Справа № 362/5606/16-ц Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/3812/17 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 53 27.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

27 липня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Голуб С.А.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3», третя особа виконуючий обов'язки голови правління Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3» ОСОБА_3 про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивував тим, що він із 2007 року працював на посаді електрика у відповідача - ГО «Садівницький масив «Глеваха-3». Вказував, що 03 серпня 2016 року він отримав попередження про заплановане звільнення з посади електрика ГО «СМ Глеваха-3» відповідно до наказу № 38 від 03 серпня 2016 року, в якому було зазначено про скорочення його посади із 10 жовтня 2016 року на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ та відсутність в товаристві вакантних посад.

12 жовтня 2016 року він отримав копію наказу № 51 від 08 жовтня 2016 року про його звільнення із 10 жовтня 2016 року, розрахунок із бухгалтерії та копію наказу № 45 про неможливість встановити дату його прийняття на роботу. Вважає, що його звільнили з порушенням вимог закону, оскільки отримані ним попередження про заплановане звільнення та наказ № 38 від 03 серпня 2016 року не відповідають п.п.5.21, 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації». Крім того, вважає, що відповідач не запропонував йому іншу роботу, хоча така робота була і є, оскільки рішенням Конференції ГО «СМ «Глеваха-3» від 16 липня 2016 року його посада була переведена на договір цивільно-правового характеру.

У зв'язку із наведеним просив поновити його на посаді електрика в ГО «СМ «Глеваха-3», cтягнути із відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, покласти на голову правління ГО «СМ «Глеваха-3» ОСОБА_3 матеріальну відповідальність по покриттю шкоди у зв'язку з оплатою часу вимушеного прогулу та стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не врахував його доводи щодо невідповідності отриманого ним попередження про заплановане звільнення і наказу № 38 від 03 серпня 2016 року ст.3-6 Закону України «Про стандартизацію», п.п.5.21, 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», що у свою чергу свідчить про незаконність його звільнення. Суд безпідставно не взяв до уваги лист голови ревізійної комісії садівницького товариства та акт перевірки ГУ Держпраці, якими підтверджено факти порушень при його звільненні, а також не врахував наявність іншої посади електрика, яку йому мали запропонувати.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник подану апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити та скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області як незаконне.

Представник відповідача ГО «СМ «Глеваха-3» в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Третя особа голова правління ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задовленні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки відсутністю передбачених законом підстав для поновлення його на роботі.

При цьому суд виходив з того, що при звільненні ОСОБА_2 у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України відповідачем були дотримані вимоги трудового законодавства щодо порядку та процедури звільнення позивача.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпПУ трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до положень ст.42 КзпПУ при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Згідно ст.492 КзпПУ про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до ст.48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Вимоги ч.ч.1-3 цієї статті не застосовуються до працівників, які вивільняються у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, пов'язаними з виконанням заходів під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до роз'яснень п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 із серпня 2007 року перебував у трудових відносинах із ГО СМ «Глеваха-3» та обіймав посаду електрика із 01 серпня 2007 року (наказ ГО СМ «Глеваха-3» № 45 від 16 вересня 2016 року).

Відповідно до положень статуту Садівницького масиву «Глеваха-3», прийнятого 02 червня 2002 року, зокрема п.5.2.2, Правління масиву формує штатний розпис і зміни до нього і подає на затвердження конференції. Згідно п.5.2.1 Статуту вищим органом масиву є збори уповноважених (конференція) членів масиву. Конференція масиву: затверджує правила внутрішнього розпорядку масиву (п.5.1.3.), затверджує кошторис масиву (п.5.1.5).

Як вбачається із п.12 протоколу № 1 Конференції уповноважених членів Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3» від 16 липня 2016 року, затверджено проект штатного розпису та умови укладення договорів цивільно-правового характеру на 2016-2017 роки, викладені у Додатку № 14 по протоколу Конференції із змінами в частині підвищення заробітної плати електрику у розмірі 2500 грн. та загальним місячним фондом оплати праці. Відповідно до штатного розпису ГО «СМ «Глеваха-3», вказаного у Додатку №14 до протоколу №1 від 16 липня 2016 року, скорочено одну штатну одиницю за посадою «Електрик» і залишено одну 1 штатну одиницю електрика з посадовим окладом 2500 грн.

На підставі вказаного рішення Конференції відповідачем видано наказ № 38 від 03 серпня 2016 року «Про скорочення чисельності та штату працівників і зміну організаційної структури, у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці з внесенням відповідних змін до штатного розпису Громадської організації «Садівницький масив «Глеваха-3», яким скорочено штат та чисельність працівників садівницького масиву станом та уведено в дію із 10 жовтня 2016 року нову редакцію штатного розпису.

Позивач ОСОБА_2 ознайомлений із наказом № 38 від 03 серпня 2016 року, що стверджується Додатком № 2 до цього наказу, який містить особистий підпис позивача ОСОБА_2

Наказом відповідача № 39 від 03 серпня 2016 року «Про попередження про заплановане вивільнення», встановлено в термін до 10 серпня 2016 року попередити працівників, зазначених у Додатку № 1 (в тому числі ОСОБА_2.) про заплановане вивільнення та створено комісію з вирішення питань, пов'язаних з вивільненням і працевлаштуванням працівників Товариства.

Відповідно до протоколу засідання Комісії з вирішення питань, пов'язаних з вивільненням і працевлаштуванням працівників ГО СМ «Глеваха-3» № 1 від 03 серпня 2016 року, за результатами вирішення питання про визначення переважного права на залишення працівника на роботі у зв'язку зі скороченням штату працівників ГО СМ «Глеваха-3» визнано електрика ОСОБА_4 таким, що за рівних кваліфікаційних характеристик та інших умов, перелічених у ст.42 КЗпПУ, має вищу продуктивність праці, ніж електрик ОСОБА_2, його робота електрика не супроводжувалась зауваженнями або дисциплінарними стягненнями, а до електрика ОСОБА_2 було застосоване дисциплінарне стягнення у виглядів догани за халатне ставлення до виконання службових обов'язків (невиконання рішення Конференції 2013 року та розпоряджень керівництва) та несанкціоноване підключення до електромереж ділянки АДРЕСА_1. На підставі прийнятого рішення за п.1 цього протоколу надати електрику ОСОБА_2 попередження про заплановане вивільнення (звільнення) відповідно до п.1 ст. 40 КзпПУ.

Викладені в Протоколі обставин підтверджуються також зібраними у справі доказами, а саме: наказом № 30 від 03 червня 2016 року про висловлення догани ОСОБА_2, заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на протиправні дії електрика на ім'я «ОСОБА_8», пояснювальною запискою ОСОБА_7 щодо несанкціонованого підключення до електромережі за допомогою електрика ОСОБА_2, книгою реєстрації вхідних документів, яка містить відомості щодо надходження зазначених заяв.

Також судом встановлено, що 03 серпня 2016 року ОСОБА_2 попереджено про заплановане вивільнення (звільнення) у зв'язку зі скороченням штату та чисельності працівників, попередження отримано ОСОБА_2 03 серпня 2016 року та містить його особистий підпис.

Наказом відповідача № 52 від 08 жовтня 2016 року «Про звільнення електрика ОСОБА_2.» позивача звільнено із займаної посади з 10 жовтня 2016 року у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, йому нараховано та виплачено компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу згідно до ст.44 КЗпПУ.

Розрахунок при звільненні в розмірі 4564,97 грн. ОСОБА_2 отримав 08 жовтня 2016 р., що стверджується видатковим касовим ордером від 08 жовтня 2016 року.

Однак, як вбачається з акту від 08 жовтня 2016 року, позивач відмовився підписати ознайомлення із даним наказом, пояснивши, що підпише його 10 жовтня 2016 року.

Згідно акту від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_2 в цей день не з'явився до правління для здійснення остаточного розрахунку при звільненні, на телефонні дзвінки не відповідав.

Листом відповідача від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_2 повідомлено про обставини його звільнення, направлено копію наказу № 52 від 08 жовтня 2106 року, який отриманий позивачем 18 жовтня 2016 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення з відміткою про вручення.

За таких обставин, з огляду на те, що при звільненні позивача відповідачем було дотримано вимоги закону, зокрема він був попереджений про заплановане вивільнення (звільнення) у зв'язку зі скороченням штату та чисельності працівників у передбачений законом двомісячний строк, повідомлений про відсутність у роботодавця вакантних посад, а також підстав, які б давали йому переважне право залишення на роботі, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення його позову.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність отриманого позивачем попередження про заплановане звільнення і наказу № 38 від 03 серпня 2016 року вимогам ст.3-6 Закону України «Про стандартизацію», п.п.5.21, 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», бо ці документи не виготовлені на фірмовому бланку, що у свою чергу свідчить про незаконність його звільнення безпідставні.

Наведені позивачем обставини не мають правового значення для вирішення даного спору про поновлення на роботі, поскільки відповідно до діючого законодавста звільнення працівника повинне бути проведено відповідно до положень трудового законодавства, із дотриманням гарантій, встановлених Кодексом законів про працю України, що судом і було перевірено у повному обсязі. Суд першої інстанції вірно вказав у рішенні, що як попередженння так і накази відповідають загальним вимогам до їх змісту, є чіткими і зрозумілими.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на наявність переважного права на залишення на роботі спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема протоколом засідання Комісії з вирішення питань, пов'язаних з вивільненням і працевлаштуванням працівників ГО СМ «Глеваха-3» № 1 від 03 серпня 2016 року, де визнано електрика ОСОБА_4 таким, що має переважне парво на залишення на роботі. При цьому комісія, дослідивши наявні обставини, встановила, що ОСОБА_4 має вищу продуктивність праці, його робота електрика не супроводжувалась зауваженнями або дисциплінарними стягненнями.

Викладені в Протоколі обставин підтверджуються також зібраними у справі доказами, а саме: наказом № 30 від 03 червня 2016 року про висловлення догани ОСОБА_2, заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на протиправні дії електрика на ім'я «ОСОБА_8», пояснювальною запискою ОСОБА_7 щодо несанкціонованого підключення до електромережі за допомогою електрика ОСОБА_2, книгою реєстрації вхідних документів, яка містить відомості щодо надходження зазначених заяв.

Посилання апелянта на те, що суд безпідставно не взяв до уваги лист голови ревізійної комісії садівницького товвриства та акт перевірки ГУ Держпраці, якими підтверджено факти порушень при його звільненні необгрунтовані і спростовуються матеріалами справи. Так, із листа, підписаного головою ревійзійної комісії садівницького масиву, вбачається, що він містить тлумачення норм права (КЗпПУ) та висновки щодо правомірності звільнення позивача. Проте, по-перше, у справі відсутні як відомості, що по даному питанню збиралася ревізійна комісія і приймала будь-яке рішення з цього приводу. А по-друге, даний лист суперечить компетенції ревізійної комісії, вказаній у Статуті ГО, згідно якого комісія наділена повноваженнями перевіряти лише фінансово-господарську діяльність товариства, а тому суд першої інстанції вірно вказав у рішенні, про відсутніть доказів повноважень цієї комісії.

Щодо акту перевірки ГУ Держпраці, який містить відомості щодо допущення окремих порушень ГО СМ «Глеваха-3» КЗпП України, то суд першої інстанції також прийшов до вірного висновку, що даний акт не є допустими та належним доказом у справі, бо не містить інформації щодо предмета доказування. Зокрема в акті відсутні будь-які посилання на встановлення фактів порушень трудового законодавства при звільненні позивача. Натомість містяться загальні посилання на певні недоліки у роботі садівницького масиву щодо укладання договорів з працівниками товариства та ведення на підприємтсві трудових книжок, в тому числі внесення відомостей.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: