Справа № 182/5175/17
Провадження № 2/0182/3474/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Затуливітер Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21.09.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (а.с.2-3), посилаючись на такі обставини.

17.07.1993 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Вони проживали разом до 22.08.2017 року, після чого припинили шлюбні стосунки, він переселився жити до своїх батьків, звернувся до Нікопольського міськрайонного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

У період шлюбу вони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 82770 грн. Квартиру за домовленістю зареєстрували за відповідачем, що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17818245 від 16.03.2007 року.

Добровільно відповідач не бажає визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири.

Тому він вимушений звернутися до суду і простить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Позивач, представник позивача, кожний окремо, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.21-24), згідно яких позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.20), оскільки не може бути присутньою в судовому засіданні за сімейних обставин. Проти задоволення позову не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що сторони 17.07.1993 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу Серія IV-КИ № 349100 видане 17.07.1993 року м/в ЗАГС м. Нікополь (а.с.8).

05.03.2007 року між Продавцем ОСОБА_4 та Покупцем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, р.№366 (а.с.9). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13908271 від 16.03.2007 року (а.с.10), право власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 зареєстровано КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.03.2007 року.

Викладене підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 100482830, № 100483055 від 17.10.2017року (а.с.15-18).

Згідно п 2.1. договору продаж вказаної квартири був вчинений за 82770 грн.

Згідно ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1,2 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Суд вважає, що квартира АДРЕСА_5, є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки була придбана у період шлюбу. А тому незалежно від того, що спірна квартира була зареєстрована на імя ОСОБА_2, вона належить сторонам у рівних частках.

Відповідач обставини викладені в позові не оспорювала та не спростовувала.

Тому, суд вважає за необхідне вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 задовольнити.

На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.1).

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.60,69-71 СК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_7, залишивши 1/2 частину квартири АДРЕСА_7 у власності ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5