22-ц/775/221/2017(м)
Головуючий 1 інстанції Сараєв І.А.
Доповідач Принцевська В.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Лопатіної М.Ю., Мироненко І.П.

секретар Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про примусовий вхід до приміщення, для проведення виконавчих дій за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Чудновець К.О. звернувся до суду з даним поданням, вказуючи на те, що в них на виконанні знаходиться виконавчий документ виданий Приморським районним судом м. Маріуполя № 266/4269/15-а від 02.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь УСЗН Сумської міської Ради суми боргу 1668,19 грн. Державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам рекомендованим листом з повідомленням. Боржник добровільно рішення суду не виконав. У звязку з чим 03.06.2016р., 07.09.2016 р. та 10.01.2016 р. здійснено вихід за адресою зазначеною у виконавчому документу, однак двері ніхто не відчинив, про що складено акти. Просив дозволити примусовий вхід до будинку АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій повязаних з примусовим виконанням рішенням суду.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2017 року задоволено подання державного виконавця, дозволено примусовий вхід до будинку, де проживає ОСОБА_1

З даною ухвалою не погодилася ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку. Вона посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог матеріального Закону. Просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

Особи, які приймають участь у справі, до суду не з»явилися. Повідомлені про час і місце судового засідання судовими повістками.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2016 р. Приморським районним судом м.Маріуполя видано виконавчій лист № 266/4269/15-а про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Сумської ради безпідставно переплаченої суми щорічної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасом окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 24.12.14р. по 31.01.2015 р. в розмірі 1668,19 грн. Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є обґрунтованими.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вказаний виконавчий лист було видано на підставі постанови Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 2 лютого 2016 року, ухваленої по справі за нормами адміністративного судочинства.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копії документів, які підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції.

Виконавчий лист про стягнення судового збору надсилається судом до органу державної виконавчої служби.

У виконавчому листі №266/4269/15-а від 02.02.2016 року допущено описку, замість правильно - адміністративний позов , вказано неправильно - цивільний позов.

Згідно з вимогами статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неприбуття у судове засідання стягувача і боржника, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Ухвалу суду за результатами розгляду заяви про виправлення помилки у виконавчому листі, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та про стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим листом може бути оскаржено в загальному порядку.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 312 ч.1 п.2 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції розглянув справу, вирішення якої повинно проводитись в порядку адміністративного судочинства, а тому судом було порушено порядок, встановлений для вирішення даного питання.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Статтею 82 ч. 1 та ч.3 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з заявою про звільнення її від оплати судового збору при зверненні з вказаною апеляційною скаргою, вона посилалася на те, що є переселенкою із зони АТО, на теперішній час ні де не працює, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, а тому її майновий стан є важким.

Апеляційний суд дослідив довідку від 24.12.2014 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, яку надано на ім'я ОСОБА_1, свідоцтво про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є матір'ю дитини.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає необхідним задовольнити заяву ОСОБА_1 та звільнити її від оплати судового збору при зверненні з даною апеляційною скаргою.

Керуючись ст.,ст. 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді