Справа №: 398/1924/17
провадження №: 2/398/1947/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.

за участі секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої 02 травня 2001 року. Свої вимоги мотивує тим, що 02 травня 2001 року померла його тітка ОСОБА_2, яка все своє майно заповітом від 20.07.2000 року заповіла йому. Після смерті тітки він не знав про перебування у власності тітки земельної ділянки. В сільській раді він дізнався про існування земельної ділянки. При зверненні до нотаріальної контори йому повідомлено про пропуск строку і розяснено про можливість визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що його тітка ОСОБА_2 останні два роки життя проживала у його батьків в с. Новоселівка Олександрійського району Кіровоградської області, оскільки після інсульту не могла самостійно рухатись. В 2011 році помер його батько, а в минулому році - мати. Лише після смерті матері, коли почали розбирати сімейні документи, на початку цього року, знайшли заповіт тітки. До того часу про існування заповіту він не знав. З даним заповітом він звернувся до нотаріуса, але йому було відмовлено в оформленні спадщини через пропуск строку. Право власності на її будинок, ще за життя тітки, на підставі договору купівлі-продажу, набув його батько, а після смерті останнього він. ОСОБА_2 була дружиною рідного брата його батька, дітей в неї не було. Після смерті тітки з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, про розгляд справи без участі представника Новоселівської сільської ради (а. с. 17).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02 травня 2001 року померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) на території Комінтернівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 16 серпня 2000 року (а. с. 5, 8).

20 липня 2000 року від імені ОСОБА_1 секретарем Комінтернівської сільської ради посвідчено заповіт, яким все своє майно вона заповіла позивачу (а. с. 23).

ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори від 23 травня 2017 року вих. №433/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, померлої 02 травня 2001 року у звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) (а. с. 9).

Як вбачається з листа ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори від 09 червня 2017 року вих. №486/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлої 02 травня 2001 року, не заводилась (а. с. 16).

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки, спадкодавець померла 02 травня 2001 року, то застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме: норми ЦК УРСР.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положеннями ст. 549 ЦК УРСР визначені дії, що свідчать про прийняття спадщини. Згідно приписів вказаної статті визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (чинної на час відкриття спадщини) роз'яснено, що передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Якщо спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, то порядок прийняття спадщини врегульовано по іншому.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом зазначеного строку не подав заяву про прийняття спадщини, то він вважається таким, що не прийняв спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Зазначені норми права свідчать про те, що якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спадкоємець може звернутися до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК УРСР або продовження строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 550 ЦК УРСР.

За таких обставин позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, яка померла до 1 січня 2004 року, задоволенню не підлягає.

Ухвалення рішення про відмову в позові не перешкоджає позивачу звернутися до суду з відповідним позовом в порядку, передбаченому ЦК УРСР.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Авраменко