Справа № 307/1354/17
Провадження № 2/307/959/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Плиска Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття особи з реєстрації у житловому будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 43 по вул. Кошута у м. Тячів.

У вказаному будинку вона проживала разом з чоловіком ОСОБА_3, який помер 10.09.2016 р.

За їх взаємною згодою, вони надали дозвіл на реєстрацію у будинку № 43 по вул. Кошута у м. Тячів, своєму родичу - ОСОБА_2, якому виділили окрему кімнату, і який на початку їм допомагав.

Після смерті чоловіка вона посварилася з відповідачем, і той почав проживати у смт. Міжгіря разом із своєю сімєю.

Вона також переїхала жити до своєї сестри у Міжгірський район і тепер хоче продати будинок у м. Тячів та купити нерухомість у смт. Міжгіря.

Перешкодою для відчуження житлового будинку та обставиною, яка суттєво впливатиме на ціну будинку є формальна реєстрація відповідача, який відмовляється самостійно знятися з реєстраційного обліку.

За вищевказаною адресою він не проживає з вересня 2016 року.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не є членом її сімї, а наймачем житла, вважає, що на підставі ст. 71 ЖК УРСР він підлягає визнанню його таким, що втратив право користування житловим будинком.

Просить позовні вимоги задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

У судове засідання позивачка не зявилася. Надіслала заяву в якій просила розглядати справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та представник Тячівського РВ ГУ ДМС України у судове засідання не зявилися та не повідомили суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, належить житловий будинок № 43, по вул. Кошута, у м. Тячів.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним та припинення правовідношення.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтями 319, 321, 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 212 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Ураховуючи вимоги ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом беззаперечно встановлено факт непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні з вересня 2016 року без поважних причин.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

В частині зняття відповідача з реєстраційного обліку у житловому будинку позов не обґрунтовано правовими підставами, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 3.1. Наказу Міністерства внутрішніх справ від 22.11.2012 року № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідача з реєстрації. Крім того орган, який вчиняє реєстрацію осіб не був залучений у справі як відповідач.

У відповідності ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Тому, керуючись ст.ст. 197, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 150 ЖЖ України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право на проживання у житловому будинку № 43, по вул. Кошута, в м. Тячів.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шістсот сорок гривень судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Гримут В.І.