Справа № 301/652/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Мацунича М.В.,

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Іршавського районного суду від 20 січня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів та визнання припиненим зобовязання в іноземній валюті по кредитному договору,

встановила:

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся у суд із первісним позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 07.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 60000,00 дол. США під 12% річних. У забезпечення виконання кредитних зобовязань 07.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого остання поручилася за виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором. ОСОБА_1 не виконував своїх зобовязань належним чином внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 07.07.2014 року складає суму 58362,27 дол. США, що еквівалентно сумі 690256грн. 17 коп., яку і просив стягнути солідарно з відповідачів.

Також, ОСОБА_1 звернувся у суд із зустрічним позовом про захист прав споживачів та визнання припиненим зобовязання в іноземній валюті по кредитному договору. Вимоги зустрічного позову мотивовано тим, що 07 серпня 2008 року між ним та АКІБ «УкрсСббанк» укладено Договір про надання споживчого кредиту №0. Де в п.1.1. Кредитного договору чітко зазначено, що Банк зобовязується надати позичальнику однією сумою кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 60000,00 доларів США. Однак, після підписання вищезгаданого Кредитного договору, Банк перестав виконувати свої зобовязання майже в повному обсязі, а саме позичальнику не було видано вказану у п.1.1. Кредитного договору суму кредитних коштів у розмірі 60000,00 доларів США. На його думку вказане свідчить про те, що банком не були виконані свої зобовязання щодо видачі кредитних коштів в іноземній валюті, а тому, таке зобовязання є припиненим в частині іноземної валюти.

Крім того, ОСОБА_2 звернулась у суд із зустрічним позовом про визнання поруки припиненою. В обґрунтування позову посилається на те, що після укладення договору поруки від 07.08.2008 року, між банком та боржником укладена додаткова угода внаслідок якої збільшився обсяг відповідальності боржника на що, поручитель згоди не давав. Зважаючи на викладене просила суд визнати поруку припиненою згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Але, ухвалою Іршавського районного суду від 20 січня 2017 року провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 закрито згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням Іршавського районного суду від 20 січня 2017 року, первісний позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 153532,40 грн. Зустрічний позов ОСОБА_1, задоволено. Визнано припиненим зобовязання в іноземній валюті по Кредитному договору про надання споживчого кредиту №0 від 07.08.2008 року з моменту підписання. Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення ПАТ «УкрСиббанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення первісного позову ПАТ «УкрСиббанк» та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 В обґрунтування скарги посилається на те, що суд дійшов безпідставного висновку про ненадання позичальнику кредитних коштів у розмірі 60000,00 доларів США. Вважає необґрунтованим та суперечливим висновок експерта по даній справі. Зокрема, експерт ОСОБА_3 відсутня в реєстрі атестованих судових експертів. Крім того, висновок експерта не є обовязковим для суду.

Ухвала Іршавського районного суду від 20.01.2017 року про закриття провадження у справі ніким в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого банк зобовязався видати ОСОБА_1 кредит у сумі 60000,00 дол. США під 12% річних, а позичальник повернути кредитні кошти разом з відсотками відповідно до умов договору (Т.1 а.с.7-11).

В забезпечення виконання даних кредитних зобовязань, 07.08.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого остання поручилася за виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором (Т.1 а.с.14, 15).

Згідно наданого банком розрахунку станом на 07.07.2014 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість в розмірі 58362,27 дол. США, що еквівалентно сумі 690256 грн. 17 коп., з яких: 54949.28 дол. США (що еквівалентно 649890,41 грн.), заборгованість за кредитом, у тому числі 538,19 дол. США прострочена заборгованість за кредитом за період з 07.02.2014 року по 07.07.2014 року; 3313,50 дол. США (що еквівалентно 39189,08 грн.) заборгованість за процентами, у тому числі 2758,88 дол. США прострочена заборгованість за процентами за період з 07.02.2014 року по 06.07.2014 року; 16.14 дол. США (що еквівалентно 190,89 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 11.03.2014 року по 07.07.2014 року; 83.35 дол. США (що еквівалентно 985,79 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 11.03.2014 року по 07.07.2014 року (Т.1.а.с. 24-28).

Задовольняючи зустрічний позов та частково задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в гривнях (290700 грн.), а не в доларах США. Також, суд послався на висновок судово-економічної експертизи №8923 від 09.11.2016 року.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Пунктом 1.1. Кредитного договору визначено, що кредит надається у розмірі 60000 доларів США. Умовами кредитного договору передбачено погашення заборгованості за кредитним договором також у доларах США порядок якого відображено у графіку погашення кредиту (Т.1 а.с.186-194).

На підтвердження факту видачі кредиту позичальнику банком надано меморіальний ордер № від 08.08.2008 р. (Т.1, а.с.197) в якому в рядку «Банк платника» зазначено «УкрСиббанк», у рядку «Одержувач» - ОСОБА_1, у графі «сума» зазначено «60000 USD» та вказано гривневий еквівалент такої суми «290700.00 /UAH». Аналогічна інформація міститься у заяві на видачу готівки №48 від 08.08.2008 р. (Т.1, а.с.198).

При цьому, колегія суддів констатує, що в обох зазначених документах сумою банківської операції вказана саме сума 60000 доларів США, а суму 290700.00 грн. зазначено як еквівалент такої суми. Також в матеріалах справи містяться копії квитанцій про погашення ОСОБА_1 кредитної заборгованості в кожній з яких валюта операції також вказана у доларах США (Т.2, а.с.26-45) із зазначенням гривневого еквіваленту такої суми.

Вказане свідчить про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання кредиту саме в іноземній валюті, у якій було укладено договір та здійснювалося його виконання.

Колегія суддів констатує, що зазначення у відповідних платіжних документах гривневого еквіваленту іноземної валюті, жодним чином не свідчить про те, що банківська операція здійснена в гривнях, оскільки це узгоджується з приписами ст. 533 ЦК України. Суд першої інстанції, досліджуючи дані докази дійшов помилкового висновку про видачу кредитних коштів у національній валюті.

Крім того, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.11.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22.02.2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору №0 від 07.08.2008 року, недійсним (Т.1, а.с.203-207). З вказаних судових рішень слідує, що представник позивача посилався в тому числі й на припинення зобовязання в іноземній валюті та ненадання йому кредитних коштів у розмірі 60000 доларів США, однак судами першої та апеляційної інстанції констатовано, що на виконання умов кредитного договору банком перераховано на рахунок ОСОБА_1 суму в розмірі 60000.00 доларів США. Дані судові рішення набрали законної сили, а тому обставини встановлені ними не підлягають доказуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що зустрічний позов ОСОБА_1 є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Щодо заяви ПАТ «УкрСиббанк» про застосовування строків позовної давності до вимог зустрічного позову, то зважаючи на відмову в позові за безпідставністю, така заява не розглядається.

З приводу первісного позову ПАТ «УкрСиббанк» колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи частково такий позов, суд першої інстанції стягнув з відповідачів суму, визначену висновком судово-економічної експертизи від 09.11.2016 року (Т.1 а.с.215-224). Однак, із даного експертного висновку слідує, що розраховуючи заборгованість та визначаючи її розмір, експерт виходив з того, що кредит надано в гривнях. У той же час, враховуючи вищезазначені висновки апеляційного суду, такий розрахунок не може вважатися належним, а відтак висновок експерта не береться до уваги як належний.

Натомість, банком надано розрахунок заборгованості по кредитному договору, який зроблено у валюті кредиту доларах США, правильність якого відповідачами не заперечується, а тому даний розрахунок заборгованості береться до уваги колегією суддів.

У суді першої інстанції відповідачем ОСОБА_1 заявлено про застосування строків позовної давності, в тому числі до пені та окремих ануїтетних платежів.

З даного приводу слід зазначити, що хоча й протягом всього періоду позичальником допускались порушення умов кредитного договору щодо сплати періодичних ануїтетних платежів, однак, боржником ОСОБА_1 періодично здійснювалось погашення такої простроченої заборгованості.

Зокрема, із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.02.2014 року за ОСОБА_1 не рахувалося жодної простроченої заборгованості (така була повністю погашена). Тобто, вся нарахована наразі банком заборгованість (прострочена) виникла після 07.02.2014 року. З даним позовом банк звернувся до суду в квітні 2016 року, а відтак всі прострочені ануїтетні платежі, які входять до складу заборгованості про стягнення якої предявлено позов, виникли в межах трирічного строку, який передував зверненню до суду. Тобто, жодних підстав для застосування строків позовної давності, в тому числі й до прострочених ануїтетних платежів - немає.

Разом з тим, згідно розрахунку, нарахована банком пеня виникла станом на 07.07.2014 року, тобто, поза межами річного строку позовної давності на момент звернення із позовом у суд (04.04.16р.), у звязку із цим у стягненні пені слід відмовити.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 58262,78 дол. США, що еквівалентно сумі 689079 грн. 49 коп., з яких: 54949.28 дол. США (що еквівалентно сумі 649890,41 грн.) - заборгованість за кредитом; 3313,50 дол. США (що еквівалентно сумі 39189,08 грн.) заборгованість за процентами.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем предявлено позов на суму 690256,17 грн., апеляційним судом даний позов задоволено частково у розмірі 689079,49 грн. що становить 99% від заявлених вимог. За предявлення позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3654 грн., а за подачу апеляційної скарги 4019,40 грн., тобто загальний розмір судових витрат по справі становить суму 7673,40 грн. Таким чином на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7596,66 грн. (7673,40 * 99 %), тобто по 3798,33 грн. із кожного з відповідачів.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд,

рішив:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», задоволити частково.

Рішення Іршавського районного суду від 20 січня 2017 року скасувати та ухвалити в даній справі нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (89422, Ужгородський район, с. Холмок, вул. Ш.Петефі, 12, ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (90132, Іршавський район, с. Білки, вул. Калініна, 65, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (61050, м. Харків, пр. Московський, 60, ) заборгованість за кредитним договором № 0, яка станом на 07.07.2014 року становить загальну суму 58262,78 дол. США, що еквівалентно сумі 689079 грн. 49 коп., з яких: 54949.28 дол. США (що еквівалентно сумі 649890,41 грн.) - заборгованість за кредитом; 3313,50 дол. США (що еквівалентно 39189,08 грн.) заборгованість за процентами.

У решті вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів та визнання припиненим зобовязання в іноземній валюті по кредитному договору, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 3798,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 3798,33 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Суддя-доповідач

Судді