РІШЕННЯ

Іменем України

14.07.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левецький М.І.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, третя особа: Львівська міська рада, про визнання незаконними розпорядження №1552, наказу №79-НЖ-Ф, свідоцтва про право власності, скасування реєстрації права власності та зобовязання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, третя особа: Львівська міська рада, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження №1552 від 06.09.2006р. ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради «Про надбудову над гаражем на вул. Є.Коновальця» , визнати недійсним свідоцтво про право власності на гараж площею 73,4 кв.м. по вул. Коновальця, 75 в м.Львові, видане 16.01.2008р. ОСОБА_6, скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на гараж площею 73,4 кв.м., який знаходиться на вул. Є.Коновальця, 75 у м.Львові, зобовязати ОСОБА_6 знести гаражі площею 73,4 кв.м., які знаходяться на вул. Є.Коновальця, 75 у м.Львові, або знести ці гаражі за рахунок ОСОБА_6

Позов мотивує тим, що вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_8 та їх малолітньою дитиною проживають у квартирі №2 чотирьохквартирного будинку №75 по вул. Коновальця у м.Львові. Навколо будинку є прибудинкова територія загального користування, з якої є заїзд до гаражів, що збудовані на даху гаражів, які знаходяться на вул. Єфремова, 84 в м.Львові. Вказані гаражі, які вміщують чотири автомобілі, мешканці квартири №4 збудували для себе без належної на те проектної та дозвільної документації. В результаті такого розташування цих гаражів, заїзд до яких можливий лише з прибудинкової території будинку позивачів, а також у звязку із виниклим між сторонами конфліктом стало неможливим використовувати прибудинкову територію будинку №75 по вул. Коновальця в м.Львові для паркування автомобіля позивача та її сімї, оскільки сусідами використано та облаштовано без відповідного дозволу та погодження вільну прибудинкову територію для заїзду гаражів, перед якими внаслідок таких дій не залишалось місця для паркування транспортного засобу. Паркування автомобіля на прибудинковій території загороджує виїзд із вищевказаних гаражів, а тому, є неможливим.

Весною 2015р. між сімєю ОСОБА_8 та сімєю ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу користування прибудинковою територією, який був спровокований ОСОБА_9. Цей конфлікт був поширений в засобах масової інформації та мав наслідком проведення службових перевірок відносно чоловіка позивача ОСОБА_8 Незважаючи на те, що ОСОБА_9 в соціальних мережах розповсюдила неправдиву інформацію відносно чоловіка позивача, проте, ця негативна інформація була сприйнята громадськістю на віру, що, відповідно, викликало вкрай негативну реакцію людей.

Внаслідок цього позивачі почали зясовувати, яким чином будувався гараж на прибудинковій території. Зокрема, було зясовано, що гараж був побудований без відповідної дозвільної документації, а документи відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації містили неправдиві дані з-приводу місця знаходження гаража. Зокрема було зясовано, що до 29.05.2013р. ОСОБА_10 володів на праві приватної власності гаражем площею 73,3 кв.м., який знаходиться у м.Львові по вул. Ак.Єфремова, 84. Саме на даху цього гаражу і будувалися два гаражі ОСОБА_6, про які йде мова у позові.

Відтак, відповідно до розпорядження від 06.09.2006р. №1552 ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради за заявою ОСОБА_6 власника квартири №4 на вул. Є.Коновальця, 75, враховуючи згоду ОСОБА_10 власника гаражного боксу по вул. Є.Коновальця, 75, було затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 30.05.2006р. №18 параграф 06) про дозвіл ОСОБА_6 за власні кошти здійснити будівництво гаража над гаражним боксом на вул. Є.Коновальця, 75, згідно з проектними пропозиціями. Оскільки, ОСОБА_10 був власником гаража №1, який знаходиться за адресою м.Львів, вул. Ак.Єфремова, 84, а не Коновальця, 75, розпорядження від 06.09.2006р. №1552 ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради містить неправдиві дані стосовно місця знаходження гаража ОСОБА_10, а отже, і місця будівництва гаража ОСОБА_6

Окрім того, позивач зазначає, що ОСОБА_6 збудувала над гаражем ОСОБА_10 не один гараж, а два гаража на 2 машини кожен, хоча вищевказане розпорядження дозволяло будівництво лише одного гаражу. Відтак, позивач зазначає, що розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації ЛМР від 06.09.2006р. №1552 є незаконним та таким, що порушує законні інтереси позивача та членів її сімї, оскільки заїзд до цих гаражів можливий лише з прибудинкової території вул. Коновальця, 75 у м.Львові, що унеможливлює позивачам використання прибудинкової території, зокрема, для паркування власного автомобіля. Таким чином, позивач також зазначає, що ні право власності ні право користування на земельну ділянку по вул. Коновальця, 75 у м.Львові за ОСОБА_6 ніколи не було оформлено. ОСОБА_11 даних Державного земельного кадастру, інформація щодо наявності зареєстрованих правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою м. Львів, вул. Коновальця, 75 відсутня. Відтак, жодних дозволів на виконання будівельних робіт по обєкту «гаражі на вул. Коновальця, 75 в м.Львові» ОСОБА_6 не отримувала, в експлуатацію ці обєкти у відповідності до ст.. 30-1 Закону України «Про основи містобудування» не вводила. А тому, ці гаражі являються самочинним будівництвом та підлягають знесенню на підставі ч.4 ст. 376 ЦК України, оскільки їх будівництво порушує права та інтереси власників квартири АДРЕСА_1. На підставі наведеного, просить позов задоволити.

В подальшому позивач уточнила позовні вимоги, в яких зазначила, що як вбачається з оскаржуваного свідоцтва про право власності на гараж, виданого 16.01.2008р., цей документ виданий на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №79-НЖ-Ф від 16.01.2008р. На підставі наведеного позивач просить визнати незаконним розпорядження №1552 від 06.09.2006р. ОСОБА_5 районної адміністрації ЛМР «Про надбудову над гаражем на вул. Є.Коновальця, 75», визнати незаконним наказ ОСОБА_7 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №79-НЖ-Ф від 16.01.2008р., визнати недійсним свідоцтво про право власності на гараж площею 73,4 кв.м. по вул. Коновальця, 75 в м.Львові, видане 16.01.2008р. ОСОБА_6, скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на гараж площею 73,4 кв.м., який знаходиться на вул. Є.Коновальця, 75 у м.Львові та зобовязати ОСОБА_6 знести гараж площею 73,4 кв.м., який знаходиться на вул. Є.Коновальця,75 у м.Львові, або знести цей гараж за рахунок ОСОБА_6 Просить уточнений позов задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_6 подала на адресу суду заперечення проти позову, в яких зазначила, що гараж, який є предметом спору, розташований за адресою м.Львів, вул. Коновальця, 75, який належить їй на праві власності побудований із чітким дотриманням вимог чинного законодавства України. Позивач, посилаючись на норми чинного на той час законодавства стверджує, що будівництво відповідачем гаражу здійснено без документів на відповідну земельну ділянку, однак зазначене не відповідає дійсності, оскільки 11.11.2003р., ОСОБА_10, сервітутним землекористувачем земельної ділянки за адресою: м.Львів, вул.Єфремова, 84 було надано згоду ОСОБА_6 на надбудову гаражу над власним гаражем з заїздом із вулиці Коновальця, 75. Згода надана письмово та нотаріально посвідчена. Земельна ділянка перебувала в користуванні ОСОБА_10 на підставі відповідного договору суперфіцію. Відтак, як вбачається із матеріалів справи, враховуючи згоду землекористувача та власника гаражного боксу ОСОБА_10, в межах якого здійснила забудову ОСОБА_6, розпорядженням ОСОБА_5 районної адміністрації від 06.09.2006р. за №1552 «Про надбудову над гаражем на вул. Коновальця, 75» затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 30.05.2006р. №18 параграф 06) та надано ОСОБА_6 дозвіл на здійснення будівництва гаража над гаражним боксом на вул. Коновальця, 75 згідно з проектними пропозиціями. При цьому, відповідач зазначає, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що ОСОБА_6 було надано дозвіл на будівництво гаража, а останньою побудовано 2 гаражі, оскільки відповідно до п.2.1 розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації від 06.09.2006р. за №1552 «Про надбудову над гаражем а вул. Коновальця, 75» після будівництва гараж складатиметься з двох боксів площею 24,8 кв.м. та 51,80 кв.м. Відтак, на підставі вищенаведеного, ОСОБА_5 районною адміністрацією виготовлено у ліцензованій проектній організації робочий проект та погоджено його у встановленому порядку , про що свідчать позитивні висновки санітарно-епідеміологічної станції Франківського району м. Львова від 06.09.2006р., Державного пожежного нагляду від 20.09.2006р., ОСОБА_7 охорони історичного середовища від 11.10.2006р., ОСОБА_7 архітектури та містобудування від 24.10.2006р. Відтак, розробивши та затвердивши відповідний робочий проект ОСОБА_6, 18.12.2006р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю за №640/06 надано дозвіл на надбудову гаражу над існуючим гаражним боксом на вул. Коновальця, 75. Дозвіл видано на підставі розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації №1552 від 06.09.2006р., розробленої та погодженої проектної документації, договору про земельний сервітут від 23.02.2005р. та висновку ЛОС Укрдержінвестекспертизи від 26.10.2006р. Крім цього, згідно постанови Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2007р. у справі №2а-190/07 позов ОСОБА_6 до Державної інспекції архітектурно-будівельного контролю задоволено. Скасовано припис відповідача та визнано за ОСОБА_6 право на ведення будівельних робіт по зведенню гаражу над вже існуючим гаражним боксом по вул. Єфремова, 84 із влаштуванням заїзду із вул. Коновальця, 75 згідно із затвердженого проекту надбудови. Також, при розгляді даної справи, судом було встановлено наступні преюдиційні факти:

-«ОСОБА_6 будучи власником квартири №4, розташованої за адресою: м.Львів, вул. Коновальця, 75 для облаштування власного гаражу біля будинку у встановленому порядку одержала дозвіл на його спорудження і розпочала будівельні роботи.

-Проектні пропозиції погоджені у встановленому законом порядку із усіма відповідними наглядовими службами та структурними підрозділам Львівської міської ради.

-Влаштування заїзду з вул. Коновальця запроектовано у документації, затвердженій третьою особою по справі (ОСОБА_5 районною адміністрацією Львівської міської ради) і врахованій відповідачем (Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю) при наданні дозволу на ведення будівельних робіт. Будь-якої згоди інших осіб для зведення додаткових споруд над існуючим гаражем, окрім власника останнього, чинним законодавством не передбачено.

-Дворівневе розташування існуючого гаражного боксу і надбудови над ним вбачається із оглянутих судом фотографій. Їх розміщення на одній ділянці не виключає можливості віднесення новоствореної нерухомості до адреси передбаченої у дозволі на ведення будівельних робіт. Такий висновок випливає із наявності різнорівневих заїздів у розташуванні один під одним гаражів з різних вулиць (у гараж ОСОБА_12 з вулиці Єфремова, а ОСОБА_6 з вулиці Коновальця). Цього не заперечує й тісний зв'язок між конструктивними елементами даних будівель, технічна взаємоповязаність між собою та із однією земельною ділянкою.

-При оформлені документів на будівництво забудовник повинен довести своє право на землю , де споруджуватиметься новий обєкт (п.2 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №273 від 05.12.2000р.). Саме на виконання цього нормативного акта відповідачем враховувалася згода сервітутного землекористувача земельної ділянки. Розбіжність у дозвільних документах стосовно адрес ОСОБА_10 і позивачки не викликає сумнівів стосовно дійсного місця проведення будівельних робіт останньою».

Також відповідач наголошує на тому, що квартира №2 в якій мешкає позивач, була придбана сімєю ОСОБА_8 22.06.2006р. згідно з договором купівлі-продажу квартири, в цей час коли йшла будова гаражу. У 2008р. гараж було здано в експлуатацію та літом 2008р. передано в безоплатне користування ОСОБА_8, яким останній користувався до грудня 2014 року, коли родині відповідача самим необхідно було використовувати власний гараж. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 знаючи про право власності відповідача на спірний гараж, ще з моменту його оформлення у 2008р., пропонували останній його продати. Однак, відповідач відмовилася від продажу гаражу, у звязку із необхідністю самій його використовувати. Враховуючи відмову в продажі, позивач разом із свої чоловіком до суду із даним позовом погрожуючи знесенням гаражу. Позивач зазначає, що вказані обставини визнаються сторонами та підтвердженні матеріалами іншої цивільної справи, яка розглядалася Шевченківським районним судом м.Львова за №466/3754/15-ц. На підставі викладеного, просить відмовити в позові.

Крім цього відповідач подала на адресу суду заяву про застосування строків позовної давності в якій зазначила, що оскільки позивач звернулась до суду з даним позовом у 2015 році тоді як правовідносини по будівництву та оформленню права власності на гараж виникли ще у 2006-2008 роках. Відтак, позивач та відповідач являються сусідами, ОСОБА_4 разом з чоловіком 22.06.2006р. придбали квартиру №2 на вул. Коновальця, 75 разом з коморою в підвалі площею 8 кв.м. у ОСОБА_6 З літа 2008р. ОСОБА_6 передано у безоплатне користування ОСОБА_8 спірний гараж, яким останній користувався до грудня 2014 року. Протягом 2008-2014рр. позивач знаючи про право власності на гараж та безоплатно користуючись таким гаражем, не предявляла жодних вимог чи претензій до ОСОБА_6 протягом усього часу з 2008р., а навпаки пропонувала придбати вказаний обєкт нерухомого майна, однак відповідач відмовила в цьому. Таким чином, позивач була обізнана про можливість порушення своїх прав та мала змогу звернутися протягом перебігу позовної давності до суду з позовом, а відповідно до ст.. 261 ЦК України право на позов виникає з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення своїх прав.

Представник відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації ОСОБА_13 подала на адресу суду заяву про застосування строку позовної давності до вимог ОСОБА_4 щодо скасування розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації ЛМР від 06.09.2006р. №1552, свідоцтва про право власності, виданого на підставі наказу управління комунальної власності ДЕП ЛМР від 16.02.2008р. №79-НЖ-Ф, реєстрації права власності та відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог у повному обсязі. В заяві представник відповідача посилається на те, що оспорювань розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації прийнято 06.09.2006р., а свідоцтво про право власності видане на підставі наказу управління комунальної власності ДЕР ЛМР від 16.02.2008р. Відтак, позивач проживає із сімєю на вул. Коновальця, 75 у м.Львові з 2006р., а відтак користується прибудинковою територією даного будинку та такому відомо про влаштування спірного гаража з 2006 року. Таким чином, позивач, звернувшись із позовною заявою у грудні 2015р. пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не зявилась, представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, просила задоволити такий повністю.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеному в запереченнях проти позову та в заяві про застосування строків позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_5 районної адміністрації ЛМР ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку із пропуском строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_7 комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Львівської міської ради в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін в справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_11 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12636490 від 24.11.2006р. ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу №1-1711 від 22.06.2006р. придбав у приватну власність квартиру АДРЕСА_2.

Вищезазначене також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів №2541106 від 22.06.2006р. згідно якого предметом договору купівлі-продажу є квартира АДРЕСА_2. Відчужувач квартири ОСОБА_6, набувач квартири ОСОБА_8.

ОСОБА_11 Будинкової книги квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_14 та ОСОБА_4 зареєстровані у вищевказаній квартирі з 28.11.2006 року.

ОСОБА_11 Свідоцтва про право власності на гараж від 20.07.2005р. ОСОБА_10 дійсно володіє на праві приватної власності гаражем №1 площею 73,3 кв.м., який знаходиться в м.Львові на вул. Ак. Єфремова, 84. Дане свідоцтво видане на підставі розпорядження №1102 від 20.07.2005р.

Зазначене також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7912471 від 29.07.2005р.

Як вбачається з матеріалів справи розпорядженням ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради від 06.09.2006р. №1552 «Про надбудову над гаражем на вул. Є.Коновальця, 75» дозволено ОСОБА_6 за власні кошти здійснити будівництво гаража над гаражним боксом на вул. Є.Коновальця, 75 згідно з проектними пропозиціями. Після будівництва гараж складатиметься з двох боксів площею 24,80 кв.м. та 51,80 кв.м.

ОСОБА_11 свідоцтва про право власності на гараж від 16.01.2008р. ОСОБА_6 дійсно володіє на праві приватної власності гаражем під літерою Б-1 площею 73,4 кв.м., який знаходиться в м.Львові на вул. Є.Коновальця, 75. Свідоцтво видане на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №79-НЖ-Ф від 16.01.2008р.

ОСОБА_11 Відповіді наданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 24.04.2015р. №1013-6/1843-15, інформація щодо законності надбудови третього поверху та мансарди у будинку №75 на вул. Коновальця та будівництва гаражів на прибудинковій території будинку №75 на вул. Коновальця у м.Львові в Департаменті відсутня.

ОСОБА_11 Відповіді наданої Відділом Держземагенства у м.Львові від 27.04.2015р. №29-1323-0.2-2169/2-15, вбачається, що відповідно до даних Державного земельного кадастру, інформація щодо наявності зареєстрованих правовстановлюючих документі на земельну ділянку за адресою м.Львів, вул. Коновальця, 75 у Відділі відсутня.

Судом в судовому засіданні оглянуто матеріали адміністративної справи №2а-190/07. В матеріалах даної адміністративної справи знаходиться нотаріально завірена заява ОСОБА_10 від 11.11.2003р. якою він надав згоду на проведення надбудови по периметру його гаража на другому поверсі гаражного приміщення ОСОБА_6, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Гараж знаходиться у дворі будинку №84 по вул. Єфремова в м.Львові і побудований ним на підставі Ухвали Львівської міської ради №140 від 21.11.2002р. та №359 від 10.04.2003р. та дозволу на виконання будівельних робіт Інспекції Держбудконтролю Львівської міської ради №403/01 від 05.10.2001р. на підставі проектної документації, виготовленої організацією Містопроект, м.Львів.

ОСОБА_11 матеріалів вищезгаданої адміністративної справи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради надала Дозвіл №640/06 від 18.12.2006р. згідно якого, ОСОБА_6 надано дозвіл на надбудову гаража над існуючим гаражним боксом на вул. Є.Коновальця, 75. Дозвіл видано на підставі розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації №1552 від 06.09.2006р., проектної документації, розробленої СП ТзОВ «Тріада Форум», узгоджена та зареєстрована Управліннямархітектури і містобудування від 24.10.2006р. №З-Л-21734/20, договору про земельний сервітут від 23.02.2005р., висновку ЛОС Укрдержінвестекспертизи від 26.10.2006р.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2007р. у адміністративній справі №2а-190/07 визнано за ОСОБА_6 право на ведення будівельних робіт по зведенню гаражу над вже існуючим гаражним боксом по вул. Єфремова, 84 із влаштуванням заїзду з вулиці Коновальця, 75 згідно затвердженого проекту надбудови.

Крім цього, заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 01.11.2016р. зобовязано ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_6 в користуванні гаражем під літерою Б-1 по вул. Коновальця, 75 у м.Львові шляхом зобовязання відповідача звільнити гараж. Дане рішення не оскаржувалось та набуло законної сили.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

ОСОБА_11 з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_11 ч.3,4 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник( користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво , або за її рахунок

Так, із наведеного вбачається, що відповідач ОСОБА_6 законно здійснила за власні кошти будівництво гаража над гаражним боксом на вул. Є.Коновальця, 75, а відтак є законним власником вказаного гаража, що зокрема підтверджується постановою Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2007р., яким визнано за відповідачем право на ведення будівельних робіт по зведенню гаражу над вже існуючим гаражним боксом по вул. Єфремова, 84 із влаштуванням заїзду з вулиці Коновальця, 75 та рішенням Франківського районного суду м.Львова від 01.11.2016р., яким зобовязано ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_6 в користуванні гаражем під літерою Б-1 по вул. Коновальця, 75 у м.Львові шляхом зобовязання відповідача звільнити гараж.

ОСОБА_11 ч.1 ст. 260 ЦПК України встановлено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.. 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 з 24.11.2006 року є власником квартири АДРЕСА_4., яку згідно договору купівлі-продажу №1-1711 від 22.06.2006р. придбав у ОСОБА_6 та разом із дружиною ОСОБА_4 з 28.11.2006р. зареєстровані у вищевказаній квартирі. Крім цього, 06.09.2006р. ОСОБА_5 районною адміністрацією ЛМР надано розпорядження №1552, яким дозволено ОСОБА_6 за власні кошти здійснити будівництво гаража над гаражним боксом на вул. Є.Коновальця, 75, постановою Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2007р. за ОСОБА_6 визнано право на ведення будівельних робіт по зведенню гаражу над вже існуючим гаражним боксом та 16.01.2008р. надано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на гараж під літерою Б-1 площею 73,4 к.м., який знаходиться в м.Львові на вул. Є.Коновальця, 75. Таким чином, з наведеного вбачається, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки розпорядження ОСОБА_5 районної адміністрації №1552 прийнято 06.09.2006р., Свідоцтво про право власності на гараж по вул. Коновальця, 75 в м.Львові видане ОСОБА_6 16.01.2008р., а відтак, з 2008 року позивач знала або могла дізнатися про те, що відповідач є власником оспорюваного гаражного боксу, клопотання про поновлення строку позовної давності та підтверджень поважності пропуску строку позовної давності до суду не подала, а відтак, суд приходить до висновку, що слід застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволені позову.

Крім цього, ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 14.06.2016р. забезпечено позов шляхом накладення заборони будь-яким особам укладати угоди, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження гаражів площею 73,4 кв.м., які знаходяться на вул. Є.Коновальця, 75 у м.Львові.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про скасування накладеної, ухвалою суду від 14.06.2016р. заборони будь-яким особам укладати угоди, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження гаражів площею 73,4 кв.м., які знаходяться на вул. Є.Коновальця, 75 у м.Львові.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5 районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, третя особа: Львівська міська рада, про визнання незаконними розпорядження №1552, наказу №79-НЖ-Ф, свідоцтва про право власності, скасування реєстрації права власності та зобовязання до вчинення дій - відмовити.

Скасувати, накладену ухвалою суду від 14.06.2016р. заборону будь-яким особам укладати угоди, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження гаражів площею 73,4 кв.м., які знаходяться на вул. Є.Коновальця, 75 у м.Львові.

Судові витрати у виді сплати судового збору в розмірі 1038,40 грн. (одна тисяча тридцять вісім гривень 40 коп.) залишити за позивачем.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Масендич В.В