Справа № 565/2094/17
Провадження № 2/565/569/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області -

під головуванням судді Мануляка Ю.В.,

з участю: секретаря Левадної О.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Благоустрій» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до комунального підприємства «Благоустрій» (надалі КП «Благоустрій») про стягнення матеріальної шкоди.

17.11.2017 року ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні подав заяву про внесення змін до предмету позову та доповнення позовних вимог в якій просив стягнути з КП «Благоустрій» моральну шкоду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1, керуючи 03.07.2017 року о 18 год. 45 хв. автомобілем ОСОБА_3, д.н.з. НОМЕР_1, в м.Вараш по м-ну Будівельників навпроти будинку №72 наїхав на каналізаційний люк, що перебував в аварійному стані. В результаті наїзду вказаний автомобіль отримав значні механічні пошкодження, що завдало майнової та моральної шкоди ОСОБА_1 Моральна шкода завдана ОСОБА_1 полягає у заподіянні йому душевного дискомфорту та стражданнях, переживаннях та нервовому стресі внаслідок суттєвого пошкодження його автомобіля. За даним фактом було складено працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення, а постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.08.2017 року у справі № 565/1267/17 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП службову особу КП «Благоустрій» ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги позову з урахуванням заяви про внесення змін до предмету позову та доповнення позовних вимог у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Зазначив, що майнова шкода завдана йому у розмірі 14462, 00 грн., згідно рахунку фактури № 36 від 05.07.2017 року, який складений фізичною особою -підприємцем ОСОБА_5, що здійснив огляд та дефектовку автомобіля ОСОБА_3, д.н.з. НОМЕР_1, з метою визначення обсягу матеріалів та робіт, які необхідно провести для відновлення автомобіля після завданих механічних пошкоджень в результаті події, яка мала місце 03.07.2017 року.

15.11.2017 року представник КП «Благоустрій» подала до суду письмове заперечення на позовну заяву в якій просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення матеріальних збитків. Зазначає, що ОСОБА_1 не довів доказами, доданими до матеріалів справи, які саме механічні пошкодження отримав його автомобіль, оскільки, наданий ОСОБА_1 рахунок-фактура № 36 від 05.07.2017 року складений без дотримання вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 24.11.2003р. № 142/5/2092,а в постанові суду в справі № 565/1267/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 не вказано, які саме механічні пошкодження отримав автомобіль ОСОБА_1

Представник КП «Благоустрій» у судовому засіданні не визнала позову в повному обсязі з підстав наведених у письмовому запереченні та зазначила, що ОСОБА_1 не є власником автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, а тому не має права на відшкодування шкоди завданої даному транспортному засобу, а також позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди в результаті події, яка мала місце 03.07.2017 року.

Проаналізувавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом було встановлено, що постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.08.2017 року у справі № 565/1267/17 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП службову особу КП «Благоустрій» ОСОБА_4 З постанови вбачається, що ОСОБА_4, який визнав свою вину повністю, будучи службовою особою КП «Благоустрій», порушив правила утримання автошляхів, а саме: внаслідок утримання в неналежному стані водостічного люка навпроти будинку № 72 по м-ну Будівельників, м.Вараш, Рівненської області, 03 липня 2017 року о 18 год. 45 хв. транспортний засіб марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Дана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 15.08.2017 року.

Отже, вина службової особи КП «Благоустрій» ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП у результаті якого отримав механічні пошкодження автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, встановлена.

Частиною 4 статті 140 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи особистим немайновим правам фізичних або юридичних осіб, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З огляду на положення ст. 1192 ЦК України та з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 240993, виданого Центром 5644 22.06.2016 року, автомобіль марки «Шкода Октавія», тип хетчбек -В, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуває у власності ОСОБА_6.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив, що власником транспортного засобу марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, станом на 03.07.2017 року і по даний час є його батько ОСОБА_6

Нормою ч.1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1 не має права вимоги відшкодування йому майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, так як судом встановлено, що він не був станом на 03.07.2017 року власником даного автомобіля та не є власником автомобіля і на даний час.

Представлені докази засвідчують, що власником автомобіля марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, на момент заподіяння шкоди був ОСОБА_6, однак він не є позивачем у даній справі.

За таких обставин, у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення майнової шкоди слід відмовити.

З тих же підстав не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки, відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди, форм її прояву, розміру завданої моральної шкоди у 8000,00 грн., суд звертає увагу на те, що належних доказів на підтвердження завдання моральної шкоди ОСОБА_1, як учаснику ДТП, яка мала місце 03.07.2017 року, позивачем суду не надано.

Так, обґрунтовуючи форми прояву завданої позивачу моральної шкоди, позивач покликається на те, що внаслідок скоєння ДТП через неналежне виконання службовою особою КП «Благоустрій» своїх обовязків, йому заподіяно душевного дискомфорту та страждання, що призвело до негативних наслідків: переживання, нервового стресу внаслідок суттєвого пошкодження його автомобіля, вплив на ритм життя, життєві звязки, неможливість виконання трудових функцій через відсутність автомобіля, який перебував 12 днів на ремонті, для якого необхідно було затратити час для пошуку коштів та організацію ремонту, а також втрата товарної вартості автомобіля.

Однак, моральна шкода у таких проявах може бути завдана фактично тільки власнику автомобіля.

Отже, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3,22, 23, 386,1166,1167,1172,1192 ЦК України, ст.ст. 8,10,11, 60, 88, 209, 213, 214, 215,292,294,296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства «Благоустрій» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 14 462 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні, моральної шкоди у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) гривень та судових витрат у виді витрат з оплати дефектування автомобіля у розмірі 300,00 (триста) гривень та судового збору у розмірі 673, 60 (шістсот сімдесят три) гривні 60 копійок, через безпідставність.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 24 листопада 2017 року.

Суддя Мануляк Ю.В.