Провадження №2зз/200/78/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Агашаріфовій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпра заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська знаходилася цивільна справа №2-1173/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням суду від 17.02.2006 року позовні вимоги задоволенні частково.

11.10.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, а саме, про скасування арешту з квартири АДРЕСА_1.

В обгрунтування заяви зазначає, що квартира АДРЕСА_1 йому ніколи не належала, в ній він лише був зареєстрований. Підчас ухвалення рішення по справі суд не вирішив питання про скасування заходів забезпечення позову, у звязку з чим, звернувся до суду з цією заявою, просячи постановити додаткове рішення та скасувати вжиті заходи забезпечення позову.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують принцип непорушності права власності.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте, суд може одночасно з ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з тексту рішення суду від 17.02.2006 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (а не ОСОБА_1А.) було відмовлено.

Згідно довідки архіву суду від 12.10.2017 року, цивільну справу №2-1173/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди знищено за минуванням строку збергіання. Архівом суду збережено виключно оригінал рішення суду від 17.02.2006 року.

Заявником не надано до суду копії ухвали про забезпечення позову, не зазначено дати її постановлення. З наданої копії витягу вбачається, що 22.12.2005 року до Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали суду б/н від 19.12.2005 року (суддя Решетнік М.О.).

Разом з цим, не вбачається можливим встановити, чи винесено ухвалу від 19.12.2005 року саме в цій цивільній справі.

Окрім цього, як зазначив сам заявник, він не є та ніколи не був власником квартири АДРЕСА_1, тому його права вжитим арештом не порушуються.

За таких обставин, виходячи з відсутності доказів вжиття заходів забезпечення позову в цій цивільній справі, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.154 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Шевцова