Справа №541/1699/12
Провадження№ 6/266/72/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області складі головуючого судді Сараєва І.А., за участю секретаря Шишханової К.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
У Приморському районному суді м. Маріуполя зареєстровано погоджене з начальником подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що на виконанні в Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області знаходиться за відкритим 07.12.2012 року виконавчим провадженням №35604748 по примусовому виконанню виконавчого листа №541/1699/12 від 23.08.2012 року виданого Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельтабанк» заборгованість у розмірі 821366,17 грн. та судового збору 3219,00 грн. Про винесену державним виконавцем постанову про відкриття виконавчого провадження повідомлено боржнику який до відділу не з`явився у зв`язку із чим розпочато примусове виконання рішення. Державним виконавцем проведено виконавчі дії з метою виявлення коштів та майна на яке можливо звернути стягнення. Державний виконавець вважає, що на підставі викладених обставин, боржник добровільно рішення суду не виконує, дій направлених на погашення боргу не здійснює. Прохав тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Представник заявника Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ до суду не з`явився, в поданні просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог подання з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 23.08.2014 року Приморським районним судом м. Маріуполя видано виконавчий лист №541/1699/12 від 28.04.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельтабанк» заборгованість у розмірі 821366,17 грн. та судового збору 3219,00 грн. Постановою державного виконавця від 07.12.2012 року відкрито виконавче провадження №35604748.

Як вбачається з подання державного виконавця, боржник не виконав своїх зобов`язань тому йому слід встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. В обґрунтування вимог посилається на постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчій документ, що знаходиться на примусове виконання, запити до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, акт державного виконавця, запит до ТСЦ 1441 також зазначено, що державним виконавцем на адресу боржника неодноразово направлялися виклики, які останнім проігноровані.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження в редакції, що діяла на час відкриття виконавчого провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Норми ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачають, що питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань. При цьому, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно до вищевказаних норм вбачається, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням - дії чи бездіяльність особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

При цьому особа, яка має невиконанні зобов`язання, не може вважатися винною в ухилення, поки не буде доведено протилежне.

Такого висновку дійшов ВСУ узагальнивши судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Заявник посилається в поданні, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано боржнику у визначеному законодавством порядку. Однак до подання, державний виконавець доказів щодо направлення рекомендованого листа та відповідного повідомлення суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 25 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ Про виконавче провадження у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів доданих до подання, державним виконавцем були вжиті передбачені законом заходи для примусового виконання виконавчого документу, проте державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження того, що боржнику надсилалась копія постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що боржник отримав її копію, як це передбачено ч. 1 ст. 31 ЗУ Про виконавче провадження який діяв на час відкриття виконавчого провадження та відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на вищевикладене, суд визнає, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь які об`єктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 обізнаний щодо наявності відкритого виконавчого провадження відносно нього та строків його самостійного виконання, а також що він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, у зв`язку з чим вважає, що відсутні достатні законні підставі для задоволення подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області .
За таких обставин, суд приходить до висновку про не обґрунтованість подання Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, а тому відмовляє у його задоволенні.
Керуючись ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", постанови № 6 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і цивільних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 209, 210, 217, 377-1 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути продано протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Сараєв І. А.