Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/86/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017 м. Гребінка

30 листопада 2017 р. м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
судді Шевченко В.М.,
секретар судового засідання Кузуб В.В.,
за участі:
старшого державного виконавця Зленка О.А.,
стягувача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Гребінківського районного суду Полтавської області цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Зленка О.А., погоджене начальником Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Рибченко Т.М., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в:

старший державний виконавець Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Зленко О.А., за погодженням із начальником Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Рибченко Т.М., звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 мотивуючи тим, що з часу відкриття виконавчого провадження 07.04.2017 боржником ОСОБА_2 не виконано рішення суду, тому наявність у особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.
Відповідно до ч.2 ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.
У судовому засіданні старший державний виконавець Зленко О.А. підтримав подання з підстав, викладених в ньому.
Стягувач ОСОБА_1 пояснив, що боржник ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю без відповідної реєстрації, постійно виїздить за кордон, має гроші на зберіганні в інших осіб в розмірі 2 000 000 грн, що підтверджується даними його декларації, постійно обіцяє сплатити суму боргу, але жодних дій для цього не прийняв, а тому просив суд задовольнити відповідне подання , оскільки, на його переконання, виконати рішення суду можливо виключно шляхом застосування до боржника ОСОБА_2 тимчасової заборони для виїзду за межі України.
Вивчивши подання державного виконавця, дослідивши докази у справі, які наданні державним виконавцем, заслухавши пояснення старшого державного виконавця Зленка АО. та стягувача ОСОБА_1 , суд приходить такого.
Судом встановлено, що 28.03.2017 Гребінківським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист №528/86/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 934 014 (дев`ятсот тридцять чотири тисячі чотирнадцять гривень) 89 коп та 8000(вісім тисяч) грн судового збору.
07 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Зленком О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53721267 щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа №528/86/17.
Відповідно до положень статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконані судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Крім того, ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Під час розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно розділам VII, VIII, IX Закону України «Про виконавче провадження».
В порядку ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону, а саме за невиконання законних вимог державного виконавця громадянами чи посадовими особами, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи та майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця роботи (знаходження), якщо ці дії не мають ознак злочину, а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця на винних осіб за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби накладається штраф від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у порядку, передбаченому законом.
У разі наявності ознак злочину у діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги законодавства про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і надсилає до відповідних правоохоронних органів подання про притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.
Враховуючи розмір боргу, з урахуванням вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання виконавчого листа, їх співмірність у співвідношенні запропонованих заходів обмеження до суми боргових зобов`язань, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця, за відсутністю доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон з метою ухилення від сплати боргу, та які б свідчили, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду.
Крім того, виходячи з наданих державним виконавцем документів, примусове виконання рішення суду триває з 07.04.2017 року, в межах проведення виконавчих дій державним виконавцем двічі здійснено виклик боржника та накладено арешт на майно боржника, однак до подання не долучено доказів, які мали підтвердити вчинення державним виконавцем дій, пов`язаних з реалізацією арештованого майна, та погашення боргу боржником за рахунок реалізованого майна.
Крім цього, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).
Отже, відповідно до вказаної норми, стягувач має право звернутись з позовом до суду про стягнення інфляційних витрат на суму боргу за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, на підставі здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості та/або фактичного погашення боргу.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Зленка О.А., погоджене начальником Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Рибченко Т.М., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі ст.6 Закону України „Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України", ст.19 Закону України „Про державну прикордонну службу України" та керуючись ст.ст. 210, 293, 294, 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Зленка О.А., погоджене начальником Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Рибченко Т.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя В. М. Шевченко