Справа № 454/2346/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М.Я. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за заявою ОСОБА_1 про розяснення рішення суду,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд та просить розяснити рішення Сокальського районного суду від 21.12.2016р. по справі за його позовом до ДП «Львіввугілля» в особі ВП Шахта «Степова», зокрема: чи сума 35724,15грн. середнього заробітку за час вимушеного регулу була визначена судом без утримання податку на доходи фізичних осіб і військового збору? Чи підлягають утриманню податок, інші обовязкові платежі роботодавцем як податковим агентом із 35724,15грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу?

На обґрунтування заяви покликається на те, що згідно зазначеного рішення суду, відповідач зобовязаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в повному обсязі без утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

В судове засідання позивач не прибув. В заяві про розяснення рішення просить судове засідання проводити у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення та у звязку з цим, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалося на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши заяву та докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.221 ЦПК України, якщо рішення суд є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Рішенням суду від 21.12.2016р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано пункт 1 наказу директора Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» ОСОБА_2 №56-п від 01.08.2016р. в частині визначення 29.07.2016р. ОСОБА_1 днем прогулу без поважних причин; пункт 3 наказу директора Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» ОСОБА_2 №56-п від 01.08.2016р., яким визначено вирішити питання про звільнення з роботи ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни у встановленому законом порядку; наказ директора Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» ОСОБА_2 №266-к від 01.08.2016р. про звільнення з роботи ОСОБА_1; поновлено позивача на посаді прохідника 5-го розряду дільниці підготовчих робіт №1 Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» та стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 35724 (тридцять пять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 15коп.

Ухвалою суду від 24.01.2017р. виправлено описки в зазначеному рішенні, зокрема, в розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згідно якого з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути не 35724,15грн., а 37167,55грн.

Порядок оподаткування доходів податком на доходи фізичних осіб регулюється розділом ІV Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами і доповненнями, зокрема пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Кодексу визначено, що обєктом оподаткування податку на доходи фізичних осіб є загальний місячний оподатковуваний дохід, який складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Підпунктом 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Кодексу встановлено, що доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Згідно з пп. 14.1.48 п. 14.1 ст. 14 вищезазначеного Кодексу заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Відповідно до пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168 Кодексу податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок з доходів фізичних осіб із суми такого доходу за його рахунок.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податків та зборів є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п.171.1 ст.171 Кодексу).

Згідно з абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Враховуючи викладене, в рішенні суду зазначається сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування утримань. Роботодавець, який виконує рішення суду в частині нарахування (виплати) доходу у розмірі середньої заробітної плати за вимушений прогул має виконати усі функції податкового агента визначені Податковим кодексом України та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Зазначене слід розяснити позивачу.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Розяснити абзац шостий резолютивної частини рішення Сокальського районного суду Львівської області від 21.12.2016р. у справі №454/2346/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля», 3-ї особи директора Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а саме:

- сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 37167,55грн. Визначена судом без утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору;

- податок та інші обовязкові платежі підлягають утриманню роботодавцем як податковим агентом з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 37167,55грн., стягнутих на користь ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: М. Я. Адамович