Справа № 203/6162/16-ц
Провадження № 2/0203/388/2017
УХВАЛА

21 квітня 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, про зупинення провадження у цивільній справі,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_6 предявила через суд позов до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОІНВЕСТГРУП Л.Т.Д.», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа на стороні позивача відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи на стороні відповідачів приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11, ОСОБА_12, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_13, державний реєстратор Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_14, про визнання договорів купівлі-продажу та іпотеки, рішення загальних зборів учасників товариства недійсними, скасування записів і рішення про державну реєстрацію права власності на нерухомість та його обтяжень і про звернення стягнення на майно, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд в рахунок відшкодування їй шкоди звернути стягнення на спірну нерухомість, скасувавши рішення приватного нотаріуса про реєстрацію передачі іпотекодержателю ОСОБА_10 права власності на спірну нерухомість та записи про державну реєстрацію набуття права особистої приватної власності на неї за ОСОБА_4 М., ОСОБА_7, одночасно визнавши недійсними договір з ОСОБА_8 про купівлю-продаж спірної нерухомості і наступну її передачу до статутного капіталу ТОВ «ЕКСПОІНВЕСТГРУП Л.Т.Д.», а так само визнавши недійсними договір ОСОБА_7 з ОСОБА_9 про купівлю-продаж спірної нерухомості, договір ОСОБА_9 з ОСОБА_10 про іпотеку спірної нерухомості з включеним до нього застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявив клопотання про зупинення провадження у цій справі до вирішення цивільної справи №183/5223/16 по суті, оскільки на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року подана касаційна скарга і до розгляду останньої вказану справу розглянути неможливо.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 таке клопотання підтримав в повному обсязі.

Представник позивача проти задоволення клопотання представника ОСОБА_5 заперечувала тим, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року набрало законної сили з моменту проголошення і наявність самої по собі касаційної скарги за відсутності навіть ухвали про відкриття касаційного провадження не може бути підставою для зупинення провадження у справі.

Інші особи, що беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули.

Суд, вислухавши думку представників сторін, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, кримінального чи адміністративного судочинства.

Так, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року у цивільній справі №183/5223/16, яким скасовано рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року та в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовлено в повному обсязі, набрало законної сили з моменту проголошення в силу ст. 319 ЦПК України, тобто 21 грудня 2016 року.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

З огляду на наведене Верховний Суд України в постанові № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року дійшов висновку про необхідність дотримання права позивача на розумні строки розгляду справи у застосуванні частини першої статті 157, пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України, коли в судовій практиці за предметами спорів у справах обставини не дають підстав для висновку про те, що наявність спору про визнання виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді цієї справи про присудження наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, так само як і можливість застосування відповідальності за збитки, про які заявлений позов.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 33 своєї постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», розяснив, що наявність підстав для зупинення провадження у справі за п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України має місце у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, від яких залежить можливість її розгляду. Разом з тим підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.

Відтак, враховуючи викладені обставини сукупно з наведеними представником відповідача у клопотанні мотивами, суд приходить до висновку, що саме по собі подання касаційної скарги на рішення в іншій, вказаній вище, справі не є підставою для зупинення провадження у даній справі за п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України у зв?язку з чим клопотання задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 201, 209-210, 218 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_4 ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОІНВЕСТГРУП Л.Т.Д.», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа на стороні позивача відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи на стороні відповідачів приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11, ОСОБА_12, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_13, державний реєстратор Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради ОСОБА_14, про визнання договорів купівлі-продажу та іпотеки, рішення загальних зборів учасників товариства недійсними, скасування записів і рішення про державну реєстрацію права власності на нерухомість та його обтяжень і про звернення стягнення на майно.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню у справі.

Суддя О.В. Колесніченко