Провадження №22-ц/784/2415/17
Суддя суду першої інстанції - Кирильчук О.І.
Категорія 19 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Тищенком Л.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_3 -

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

В С Т А Н О В И Л А:

27 січня 2017 року ОСОБА_3 звернулась із даним позовом до ОСОБА_6, який обґрунтовувала наступним.

03 червня 2015 року між позивачем та компанією Teletrade D.J.Limited укладено договір на відкриття та обслуговування від її імені маржинального торгового рахунку НОМЕР_1.

У подальшому нею з ОСОБА_7 укладено договір, за яким він за плату, отримавши від позивача грошові кошти у сумі 21 630 доларів США, перерахував їх зі свого особистого електронного гаманця на порталі «WebMoney.UA» на особистий кабінет ОСОБА_8 у Teletrade D.J.Limited.

30 червня 2015 року між нею та відповідачем укладено договір про принципи здійснення трейдером торгових операцій з валютами на ринку Forex за кошти інвестора, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала ОСОБА_6 в управління 21 350 доларів США.

Позивач вказувала, що на час укладання вказаного договору ОСОБА_6 не мала статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а тому відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» не мала права на укладання такого договору, що тягне за собою його нікчемність.

Вказане було встановлено рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 27 жовтня 2016 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила з урахуванням вимог ст.ст.215, 216 ЦК України застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, стягнувши з ОСОБА_6 на її користь 4 209,77 доларів США, що еквівалентно 92 576,95 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 30 червня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір про принципи здійснення трейдером торгових операцій з валютами на ринку «Forex» за кошти інвестора, відповідно до умов якого ОСОБА_6 отримала в управління грошові кошти в сумі 21 350 доларів США.

27 жовтня 2016 року при розгляді в Ленінському районному суді м.Миколаєва позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про розірвання вказаного договору та стягнення збитків було встановлено, що зазначений позов є безпідставним, тому що укладений договір є нікчемним, оскільки відповідач не мала права на прийняття в управління грошових коштів, тому що не була суб'єктом підприємницької діяльності.

За результатами розгляду даного позову було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначене рішення набрало законної сили 08 листопада 2016 року.

Згідно з поясненнями позивача та її представника в суді апеляційної інстанції з отриманих відповідачем 21 350 доларів США на даний час є неповернутими позивачу 4 209,77 доларів США.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 216 ЦК України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснює, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки договір між сторонами є недійсним вцілому, то стягнення збитків за розділом VI договору є неможливим.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Матеріали справи свідчать, що укладений між сторонами договір є нікчемним. Отже, позивач має право на підставі ст.216 ЦК України вимагати повернення відповідачем всього, що вона одержала від неї на виконання правочину.

Відповідачем в управління було отримано від позивача 21 350 доларів США. Згідно з поясненнями позивача вона обмежила доступ відповідача до свого рахунку після виявлення з боку останньої порушень договору. З отриманої відповідачем суми їй не було повернуто 4209,77 доларів США, які вона просила стягнути з відповідача на підставі ст.216 ЦК України.

Зазначене доводить, що позивач має право на отримання з відповідача 4209,77 доларів США, які та отримала на виконання нікчемного договору про принципи здійснення трейдером торгових операцій з валютами на ринку Forex за кошти інвестора від 30 червня 2015 року.

Згідно з пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до курсу валют Національного банку України станом на 29 листопада 2017 року 100 доларів США становить 2687 грн.

Отже, 4209,77 доларів США еквівалентно 113 116,52 грн.

За такого, рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Оскільки рішення суду першої інстанції скасовано, то відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції судовий збір у сумі 1944,13 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 3500 грн.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 06 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Застосувати наслідки недійсності нікчемного договору про принципи здійснення трейдером торгових операцій з валютами на ринку Forex за кошти інвестора від 30 червня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 4209,77 доларів США, що еквівалентно 113 116,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції у сумі 1944,13 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 3500 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку.

Головуючий О.В.Локтіонова

Судді С.Ю.Колосовський

Л.М.Царюк