Справа № 307/2441/17
Провадження № 2/307/1426/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року м. Тячів

Тячівським районним судом Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Комісія з питань захисту прав дитини при Тячівській райдержадміністрації про надання дозволу на оформлення документів та на тимчасові виїзди за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, де третя особа Комісія з питань захисту прав дитини при Тячівській райдержадміністрації про надання дозволу на оформлення документів та на тимчасові виїзди за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони розірвали шлюб 31.05.2017 року. Від шлюбу між нею та відповідачем народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на її утриманні та вихованні. За рішенням Тячівського районного суду з відповідача присуджено стягунення аліментів на утримання сина та доньки у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину. Однак відповідач перебуває у Російській Федерації на сезонних роботах в Україну не приїздить часто, аліменти сплачує дуже рідко.

Висновком органу опіки та піклування Тячівської РДА №299 від 29.09.2017 року надано дозвіл на виготовлення дитячих проїздних закордонних паспортів для малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також на їх тимчасові виїзди за кордон на відпочинок та оздоровлення, без згоди батька ОСОБА_2.

Також, протягом декількох років після розлучення нею неодноразово здійснювалися спроби виїхати з дітьми до родичів за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, без мети постійного проживання за межами України. Тобто жодні права батька, встановлені чинним законодавством України, в тому числі на побачення з дитиною, не порушуються.

Проте відповідач, категорично, необґрунтовано та безпідставно відмовляв їй у наданні згоди на оформлення проїзних документів дітям та на тимчасові виїзди з нею за кордон. Такі дії відповідача призводили до:

- неможливості оформлення документів на виїзд неповнолітньої особи за кордон;

- переносу та скасування запланованих поїздок за межі України;

- додаткових, незапланованих та безпідставних фінансових затрат.

Проте, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову в оформленні документів, відповідач не наводить.

Вважає, що така позиція відповідача, як батька дитини, шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку.

Також, відсутність причин, за якими відповідач відмовляє їй у наданні згоди на короткострокові виїзди дитини за кордон України на відпочинок та оздоровлення, вказує на безпідставне зловживання ним своїми правами та завдання моральної травми власній дитині. Можливість отримання одноразової згоди в судовому порядку на виїзд дитини за кордон України без згоди батька може зайняти стільки часу, що на момент набранням рішення законної сили, сплинуть встановлені строки для оформлення проїзних документів, зокрема коли для права в`їзду в держави необхідно отримання візи в посольстві чи консульській установі.

Отримання, в даному випадку згоди на виїзд дитини за кордон не пов`язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матір`ю або довгострокове перебування за межами України з інших причин, і тому внаслідок ухвалення такого рішення право батька на піклування, спілкування чи виховання дитини ніяким чином не порушується і не обмежується.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, хоч про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується розпискою про вручення йому судової повістки, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої особи Комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській РДА Гнатюк Н.В. в судове засідання не з'явилася, а надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо задоволення позовних вимог, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 28 січня 2012 року, але шлюб виявився невдалим та 31 травня 2017 року за рішенням Тячівського районного суду шлюб розірвано.

З свідоцтва про народження дитини вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

З наданої позивачем заяви на виїзд дитини за кордон вбачається, що відповідач ОСОБА_2 відмовляє їй у наданні згоди на короткострокові виїзди дитини з нею за кордон на відпочинок та оздоровлення, вказує на безпідставне зловживання відповідачем своїми правами, що задає моральної травми власним дітям, шкодить інтересам дітей та не сприяє їх всебічному та гармонійному розвитку, хоча протягом декількох років після розлучення нею неодноразово здійснювалися спроби виїхати з дітьми за кордон України, як з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, без мети постійного проживання за межами України.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Враховуючи обставини справи та матеріальний стан сторін позов підлягає повному задоволенню.

Судом також встановлено, що позивач, турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, дитині.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно з п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок їх виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Суд приходить до висновку, що батько неповнолітніх ОСОБА_2 самоусунувся від обов'язку по утриманню та вихованню своїх неповнолітніх дітей, а тому в інтересах неповнолітніх дітей та можливості їх належного виховання та лікування, суд вважає, за можливе надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, оформляти документи для тимчасового виїзду неповнолітніх: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 за межі України з метою оздоровлення та відпочинку, участі в спортивних чи культурно-освітніх заходах та дозволити за кордон ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, виїжджати з України без згоди їх батька ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст.. 10, 213-215 ЦПК України, ст. 154 СМ України, ст.ст. 19, 242 ЦК України та ст. 4 ч2 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України ", п. 16 „Правил оформлення і видачі паспортів громадян України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення ",

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, оформляти документи для тимчасового виїзду неповнолітніх: сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_7 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, за межі України з метою оздоровлення та відпочинку, участі в спортивних чи культурно-освітніх заходах.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, дозвіл на тимчасове вивезення за кордон : сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які беруть участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Тячівського

районного суду: В.В.Чопик