Справа № 357/6881/16-ц Головуючий у І інстанції Дмитренко А. М.
Провадження № 22-ц/780/1822/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 25.07.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», ОСОБА_3 про стягнення страхової виплати та відшкодування моральної шкоди,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 29.03.2016 року близько 07 год. 10 хв. по б-ру 50 років Перемоги в місті Білій Церкві з вини відповідача ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_1.

Відповідальність ОСОБА_3 була застрахована за страховим договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі ПрАТ СК «Українська страхова група» та або компанія).

Позивач, уточнивши позовні вимоги в судовому засіданні, просив суд стягнути з відповідача ПрАТ СК «Українська страхова група» на його користь не виплачену страхову виплату в сумі 7 408 грн.22 коп. за вирахуванням вже виплаченої суми та франшизи в сумі 500 грн., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 700 грн. та вартість судової автотоварознавчої експертизи в сумі 6142 грн.70 коп., судовий збір в сумі 551 грн.20 коп. та судові витрати на правову допомогу в сумі 5750 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та судовий збір в сумі 551 грн.20 коп.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 страхову виплату в сумі 7 408 грн.22 коп., 6100 грн. витрат за проведення експертизи, 700 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, 3450 грн. витрат на правову допомогу, 551 грн.20 коп. витрат по сплаті судового збору, всього 18 209 грн.42 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4000 грн. моральної шкоди та 551 грн.20 коп. судового збору, всього 4 551 грн.20 коп. В решті позову відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі відповідач, ПрАТ СК «Українська страхова група», посилаючись на необґрунтованість рішення та порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким:

стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 виплату в сумі 4 728 грн.12 коп.,

стягнути з компанії на користь ОСОБА_2 витрат за проведення експертизи в сумі 3 863 грн.02 коп.,

в частині стягнення витрат на правову допомогу та стягнення витрат на автотоварознавче дослідження відмовити в задоволенні позову;

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачу з вини відповідача завдана майнова та моральна шкода, яка підлягає частковому відшкодуванню.

Колегія суддів повністю погодитись з такими висновками місцевого суду не може з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.03.2016 року близько 07 год.10 хв. по б-ру 50 років Перемоги в м. Білій Церкві сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_2, перед виїздом не перевірив технічний стан автомобіля , що під час руху призвело до технічної несправності та втрати керованості, в результаті чого він допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, внаслідок чого автомобілям спричинено технічні ушкодження, своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.3 /б/ Правил дорожнього руху України.

Ці обставини стверджуються копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.11).

За змістом положень ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розяснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8504443, що стверджується копією цього поліса /а.с.65/, строк дії якого з 25.09.2015 року до 24.09.2016 року, страхова сума /ліміт відповідальності/ за шкоду, заподіяну майну, - 50 000 грн., розмір франшизи - 500 грн., страхувальник ОСОБА_3, забезпечений транспортний засіб RENAULT Kangoo д.н.з. НОМЕР_3.

Згідно п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, то позивач 29.03.2016 року звернувся до страховика ПрАТ СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, що слідує з копії цієї заяви (а.с.85).

Страховиком було проведено розрахунок суми страхового відшкодування на підставі висновку № 90 від 05.05.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу, виконаного ФОП ОСОБА_4, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту без урахування ПДВ на запасні частини та матеріали КТЗ HYUNDAI 120 д.н.з. НОМЕР_4 від пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, складає 25 492 грн.38 коп., що вбачається з копії цього висновку (а.с.86-98), копії розрахунку страхового відшкодування та копії страхового акту № ЦВ-4932 від 27.05.1986 року (а.с.99-100).

Як вбачається з наведених документів, страховиком при визначенні суми страхового відшкодування прийнято до уваги визначену спеціалістом вартість деталей з врахуванням зносу 8 960,87 грн. + вартість робіт та матеріалів 9 771,55 грн. 500 грн. франшиза = 18 232 грн.42 коп.

Саме цю суму було перераховано страховиком на розрахунковий рахунок позивача в ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до платіжного доручення від 27.05.2016 року за № 9738, що стверджується копією цього доручення (а.с.101).

На звернення позивача ФОП ОСОБА_4 було надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу під тим же № 90 від 05.05.2016 року, в якому визначено вартість відновлювального ремонту КТЗ HYUNDAI 120 д.н.з. НОМЕР_4 від пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, з урахуванням фізичного зносу складових, необхідних під час ремонту, - 29 713 грн.06 коп., що вбачається з копії цього висновку (а.с.20-27).

Приймаючи до уваги наявність цих двох висновків, за клопотанням представника позивача по справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Незалежного інституту судових експертиз.

За висновком експерта № 8698 від 01.11.2016 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових автомобіля НОМЕР_1 від пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, складає 26 140 грн.64 коп. (а.с.128-148), що сторонами під сумнів не ставилось.

Виходячи з наведеного, та враховуючи заявлені вимоги про стягнення майнової шкоди саме з ПрАТ СК «Українська страхова група», місцевий суд дійшов не вірного висновку про те, що розмір страхового відшкодування, яке має сплатити страховик позивачу, становить 7 408 грн.22 коп. (26 140 грн.64 коп. 500 грн. /франшиза/ = 25640,64 грн. 18 232,42 коп. (сплачена страховиком сума страхового відшкодування) = 7 408 грн.22 коп.).

При цьому місцевим судом не було взято до уваги те, що оскільки, виплата страхового відшкодування здійснюється на розрахунковий рахунок позивача, ПАТ «СК «Українська страхова група» повинна утримати з останнього податок на додану вартість.

Податок на додану вартість нараховується на запасні частини. Згідно ремонтної калькуляції № 8698 від 01 листопада 2016 року, вартість запасних часин з ПДВ складає - 22 170,52 грн.

Таким чином, вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу завданого власнику автомобіля визначається згідно наступної формули:

Сврз = Ср + См + Сс * (1 - Ез) + УТС

Свпз = 4 641,00 + 8 419,03 + 18 475,43 * (1 -0.411 = 23 960.54 грн., де:

4 641,00 - вартість ремонтно-відновлювальних робіт;

8 419,03 - вартість необхідних для ремонту матеріалів;

18 475,43 - вартість запасних частин без ПДВ;

0,41 - коефіцієнт фізичного зносу;

23 960,54 грн. - вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу.

Таким чином, згідно Висновку експерта № 8698 від 01 листопада 2016 року. розмір матеріального збитку транспортного засобу «ХЮНДАЙ» державний реєстраційний № НОМЕР_4 з урахуванням зносу та без ПДВ складає 23 960,54 грн.

Тому, розрахунок суми страхового відшкодування згідно поліса № АІ/8504443 має наступний вигляд:

23 960,54 грн. - 18 732,42грн. - 500,00 грн. = 4 728.12 грн.. де:

23 960,54 грн. - матеріальний збиток з урахуванням зносу та без ПДВ; 18 732,42грн. - вже сплачене страхове відшкодування; 500,00 грн. - франшиза.

Таким чином, стягуючи з ПАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 7 408,22 грн. суд першої інстанції не застосував ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому в цій частині рішення суду підлягає змініта стягненню підлягає сума в розмірі - 4 728.12 грн.

Також не підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 - 700 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, оскільки ПАТ «СК «Українська страхова група» не було порушено строків передбачених ст. 34.2. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та його транспортний засіб було оглянуто представником компанії в в передбачений термін та складено відповідні документи.

Колегія суддів також не може погодитися з ухваленим судом рішенням в частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу виходячи з наступного.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи із змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допущені до участі в розгляді справи в якості осіб, які надають правову допомогу, ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про надання правової допомоги адвокатом (а/с 33-36).

Із журналу судових засідань вбачається, що ОСОБА_5 брала участь у справі як представник позивача, а не особа, яка надає правову допомогу (а/с 66, 104).

Відомості про те, що остання була допущена до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні.

Таким чином, погодитися з оскаржуваним судовим рішенням в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, стягнення витрат на правову допомогу, неможливо.

За таких обставин у суду не було підстав стягувати з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, тому на думку колегії суддів рішення суду необхідно скасувати в частині стягнення судових витрат за надання правової допомоги, в сумі 3450 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Також, колегія суддів вважає, що оскільки згідно із вимогами п. 4 ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України позивачем за проведення судової експертизи було сплачено 6 100,00 грн., а позовні вимоги задоволено частково у розмірі 4 728,12 грн., що складає 63,82% ціни позову, на користь позивача з ПАТ «СК «Українська страхова група» підлягає стягненню витрати на проведення судової експертизи у розмірі 63,82% з суми 6 100,00 грн., що складає - 3 893,02 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог та вимог апеляційної скарги стягненню зі сторін підлягають судові витрати.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхової виплати скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхової виплати задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_2 страхову виплату в сумі 4 728 грн. 12 коп., 3 893 грн. 02 коп. витрат за проведення експертизи, 551 грн.20 коп. витрат по сплаті судового збору, всього 9 172 грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 606 грн. 32 коп. витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: