Справа № 172/202/17
Провадження № 2-з/172/5/17
У Х В А Л А

іменем України

18.07.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Порох К.Г.

секретаря - Голубенко Т.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог Селянське Фермерське Господарство "Прогрес" про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

15.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, СФГ "Прогрес" про витребування майна з чужого незаконного володіння..

16.02.2017 року відкрито провадження по вказаній цивільній справі.

21.02.2017 року позивач надіслав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Васильківського району Дніпропетровської області та складається з літ. Г- сіносховище та літ.Д - ангар (тимчасовий) фактично критий тік/ а також шляхом ухвалення заборони будь-яким особам вчиняти дії, пов"язані з демонтажем, використанням, розпорядженням відносно майна, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з літ. Г-сіносховище та літ. Д-ангар (тимчасовий) фактично критий тік.

Ухвалою суду від 23лютого 2017року заява ОСОБА_1 задоволена частково з накладенням арешту на об"єкт нерухомого майна: літ.Г- сіносховище та літ.-Д-ангар (тимчасовий), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Васильківського району Дніпропетровської області ,зареєстровані в реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 07.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.07.2017року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена, ухвала Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2017 року скасована та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних ввисновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується такими видами, як накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що на підставі договору купівлі - продажу, який був укладений 05.03.2003 року він набув у власність наступне нерухоме майно : критий тік вартістю 6000,00 грн. та сіносховище вартістю 2000,00 грн. Відповідно до умов договору передача даного майна мала відбутися на території СК "Прогрес" у с.Хуторо-Чаплине Васильківського району. Не зважаючи на укладення даного договору, з боку СФГ "Прогрес" чинилися перешкоди ОСОБА_1 у доступі до цього нерухомого майна і заперечувалися його права власності на згадане майно, в зв"язку з чим СФГ "Прогрес" неодноразово подавав позови до місцевих судів загальної юрисдикції.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 21.12.2016 року було здійснено державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна: літ. Г-сіносховище та літ.Д- ангар (тимчасовий), що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 Васильківського району Дніпропетровської області на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.(а.с.12,44).

Таким чином відповідач ОСОБА_2 станом на 21.02.2017 року, на момент звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про забезпечення позову, є власником вказаного спірного майна.

З долученого до апеляційної скарги Акту від 22..02.2017 року, складеного інженером з інвентарізації нерухомого майна ТОВ "Департамент землеустрою, містобудування та оцінка майна" ОСОБА_3, відомо, що нею проведено інвентарізаційні роботи за адресою : Дніпропетровська область Васильківський район АДРЕСА_1 і встановлено, що сіносховище літ.Г, ангар (тимч.) літ.Д - знесені. Власник ОСОБА_2 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 21.12. 2016року, реєстр №1460.

В технічному паспорті на виробничий будинок - Комплекс будівель і споруд АДРЕСА_1 станом на 22.02.2017року згадані об"єкти відсутні (а.с.45-50).

Отже, підстави для застосування виду заходу забезпечення позову, передбаченого ч.1 п. 1. ст.152 ЦПК України у вигляді накладення арешту відсутні, так як відсутне майно, на яке позивач просить накласти арешт.

Суд не вважає за доцільне задовольняти заяву в частині заборони будь-яким особам вчиняти дії, пов"язані з демонтажем, використанням, розпорядженням спірного майна, оскільки вказаного майна немає в наявності.

Таким чином встановлено, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст.151 ЦПК України, а тому в порядку ч.8ст.153 цього Кодексу підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209-210,293 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ,яка не заявляє самостійних вимог,- Селянське Фермерське Господарство "Прогрес" про витребування майна з чужого незаконного володіння повернути заявнику

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Суддя