Справа № 607/6616/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулось ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

В обгрунтування позову вказує, що 01.09.2010 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №БН/2010-09, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 8000 грн. на строк до 30.04.2012 року, а відповідач зобовязався погашати кредит в строки визначені п.2.5 кредитного договору, а саме щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, рівними частинами протягом останніх 6 місяців строку дії кредитного договору.

Вказує, що відповідно до п.2.2 кредитного договору розмір відсотків за використання кредиту становить 28% річних.

Відповідно до п.7.1, 7.2 кредитного договору при неповерненні кредиту в строки передбачені п.2.1 та пп.5.2.6 договору позичальник сплачує кредитору пеню за кожний день прострочки, включаючи день сплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. За прострочення сплати процентів за користування кредитом в термін визначений пп.5.2.4 договору, позичальник сплачує кредитору пеню за кожний день прострочки, включаючи день сплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Вказує, що 04 жовтня 2011 року Тернопільським міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Укрексімбанк" в особі філії у м.Тернополі заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № БН/2010-09 від 01 вересня 2010 року, яка виникла станом на 04 липня 2011 року (за період з 28 грудня 2010 року по 03 липня 2011 року) в розмірі 7682,43 грн., з яких: 6868,27 грн. - заборгованості за кредитом, 530,54 грн. - нарахованих та несплачених відсотків, 277,97 грн.- пені по несплаченому кредиту, 5,65 грн. - пені по несплачених відсотках. Дане рішення набрало законної сили та знаходиться на виконанні.

Зазначає, що у відповідності до умов договору банком проводились подальші нарахування відсотків та пені за період з 04 липня 2011 року по 14 квітня 2015 року, які відповідачем не сплачувались.

Враховуючи наведене та посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.ст. 525, 526, 1049 ЦК України, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором на суму 15322,41 грн., яка складається: 7372,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4804,89 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасно повернутий кредит; 3145,05 грн. заборгованість за пенею за несплачені відсотки.

В подальшому, представник позивача подав суду заяву про уточнення позовних вимог в якій, вказуючи на здійснення відповідачем часткових проплат по заборгованості, просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 12441,05 грн., яка складається: 4491,11 грн. заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках; 4804,89 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасно повернутий кредит; 3145,05 грн. заборгованість за пенею за несплачені відсотки.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Пояснив, що 01.09.2010 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №БН/2010-09, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 8000 грн. на строк до 30.04.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28% річних.

Вказує, що згідно п. 2.5 договору кредит підлягає поверненню щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, рівними частинами протягом останніх 6 місяців строку дії договору, тобто відповідач зобовязався повністю повернути суму кредиту та наявну заборгованість за тілом кредиту протягом останніх 6 місяців строку кредитного договору.

В звязку з наявною заборгованістю по кредиту відповідача було попереджено про порушення графіку здійснення погашення за кредитом, однак відповідач наявну заборгованість в повному обсязі не погасив.

За рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 жовтня 2011 року з ОСОБА_2 було стягнуто на користь АТ "Укрексімбанк" в особі філії у м.Тернополі заборгованість по договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № БН/2010-09 від 01 вересня 2010 року, яка виникла станом на 04 липня 2011 року (за період з 28 грудня 2010 року по 03 липня 2011 року) в розмірі 7682,43 грн., з яких: 6868,27 грн. - заборгованості за кредитом, 530,54 грн. - нарахованих та несплачених відсотків, 277,97 грн.- пені по несплаченому кредиту, 5,65 грн. - пені по несплачених відсотках.

Зазначає, що за період з 04.07.2011 року по 14.04.2015 року у відповідності до умов договору та в звязку з непогашенням відповідачем наявної заборгованості за кредитом, банком проводились подальші нарахування відсотків та пені, які відповідачем не сплачувались.

Вказує, що 29.04.2016 року відповідачем було повністю погашено тіло кредиту та з цього часу подальше нарахування відсотків та пені банком не здійснювалось.

Пояснив, що згідно п.5.2.5 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: в першу чергу - сплата прострочених процентів за користування кредитом, друга черга сплата строкових процентів за користування кредитом, третя черга сплата простроченої заборгованості за кредитом, четверта черга погашення строкової заборгованості за кредитом, пята черга сплата пені за невчасне повернення процентів за користування кредитом.

Водночас вказує, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 жовтня 2011 року, яким з ОСОБА_2 було стягнуто на користь АТ "Укрексімбанк" в особі філії у м.Тернополі заборгованість в розмірі 7682,43 грн., виконавчою службою здійснювалось примусове виконання та кошти направлялися на погашення заборгованості по тілу кредиту, при цьому банк самостійно не міг змінити черговість погашення.

Зазначає, що на даний час заборгованість по тілу кредиту відповідачем погашена, однак залишилась несплаченою заборгованість по відсотках та пені.

В звязку з викладеним просить стягнути з ОСОБА_2 непогашену частину заборгованості за кредитним договором на суму 12441,05 грн., яка складається: 4491,11 грн. заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках; 4804,89 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасно повернутий кредит; 3145,05 грн. заборгованість за пенею за несплачені відсотки.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання повторно не з'явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку на підставі ч.5 ст.76 ЦПК України, якою визначено, що вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Відповідач заперечень проти позову не подав.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

01.09.2010 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №БН/2010-09, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 8000 грн. на строк до 30.04.2012 року, а відповідач зобовязався погашати кредит в строки визначені п.2.5 кредитного договору, а саме щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця, рівними частинами протягом останніх 6 місяців строку дії кредитного договору. Щомісячна сума до повернення обчислюється як сума кредиту поділена на кількість місяців повернення заокруглена до одиниць, окрім суми, яка погашається в остаточну дату повернення кредиту і обчислюється як різниця між лімітом кредитної лінії та раніше погашеною сумою кредиту.

Відповідно до п.2.2 кредитного договору розмір відсотків за використання кредиту становить 28% річних.

Даний договір відповідає вимогам ст. 1054 ЦК України та Закону України "Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг".

Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2011 року встановлено, що 01 вересня 2010 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням карток з лімітом не більше 8000 грн. на строк до 30.04.2012року включно та з режимом погашення кредиту щомісяця, не пізніше останнього робочого дня місяця рівними частинами протягом останніх 6 місяців строку дії кредитного договору зі сплатою 28% річних.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі 6868,27 грн. на термін і на умовах, передбачених в кредитному договорі, що підтверджується випискою по рахунках.

Вказаним рішенням з ОСОБА_2 стягнуто на користь АТ "Укрексімбанк" в особі філії у м.Тернополі заборгованість по договору про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № БН/2010-09 від 01 вересня 2010 року в розмірі 7682,43 грн.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі за №6-1206цс15, п.17 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин", визначено що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов"язання та не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов"язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п.3.7 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця в останній робочий день місяця та/або в дату остаточного повернення кредиту. Проценти нараховуються з дня видачі кредиту по останній робочий день місяця або дату яка передує даті повного повернення кредиту включно.

Відповідно до п.7.1, 7.2 кредитного договору при неповерненні кредиту в строки передбачені п.2.1 договору позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. За прострочення сплати процентів за користування кредитом в термін визначений пп.5.2.4 договору, позичальник сплачує кредитору за кожний день прострочки, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно вказаних умов кредитного договору та враховуючи наявність заборгованості по кредиту, банком проводились подальші нарахування відсотків та пені.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Кредитним договором від 01.09.2010 року визначено, що ОСОБА_2 отримав кредит зі сплатою 28% річних і оскільки ОСОБА_2 свої зобов'язання перед банком порушив, то з урахуванням уточнених позовних вимог станом на 12.07.2017 року сума заборгованості по нарахованих та несплачених відсотках становила 4491,11 грн. 55 коп., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відповідача.

Оскільки, відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а відповідач ОСОБА_2 умови кредитного договору по поверненню коштів порушив (п.2.5, 3.7 кредитного договору), допустивши прострочення платежів, то банк має право вимагати сплати нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, а отже з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

При укладені кредитного договору від 01.09.2010 року сторони домовились, що при неповерненні кредиту в строки передбачені п.2.1 та пп.5.2.6 договору позичальник сплачує кредитору пеню за кожний день прострочки, включаючи день сплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. За прострочення сплати процентів за користування кредитом в термін визначений пп.5.2.4 договору, позичальник сплачує кредитору пеню за кожний день прострочки, включаючи день сплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення заборгованості до дати здійснення платежу по сплаті процентів у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня. (п.7.1, 7.2 кредитного договору).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 свої зобов'язання по своєчасному поверненню коштів перед банком порушив, а тому з нього слід стягнути пеню, передбачену умовами кредитного договору, за період з 04.07.2011 по 14.04.2015, розмір якої станом на 12.07.2017 становить: 4804,89 грн. пеня за несвоєчасно повернутий кредит, 3145,05 грн. пеня за несплачені відсотки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Нормою ч. 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Тобто цією нормою встановлені суб'єктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у зв'язку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі. Таким чином, позовна давність, як загальна, так і спеціальна є диспозитивною, а не імперативною в застосуванні.

Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи дані норми у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов"язана лише з наявністю про це заяви сторони.

При вирішенні спору суд враховує, що ОСОБА_2 з відповідною заявою про застосування позовної давності у спорі не звертався.

Окрім того, вирішуючи спір в цій частині, суд виходить з того, що з виписки по рахунку відповідача за період з 01.09.2010р. по 12.07.2017р. вбачається, що відповідачем періодично проводилась оплата наявної заборгованості та останній платіж було здійснено 21.06.2017р., що свідчить про визнання ним своїх зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний ескспортно-імпортний банк" слід стягнути 243,60 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою.

На підставі ст. 549, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 88, 212, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 12441 грн. 05 коп. заборгованості за кредитним договором та 243 грн. 60 коп. витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_3