Справа № 128/2965/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області помер його батько ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1; - 1/5 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2; - земельну ділянку площею 1,1766 га у межах згідно з планом, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району, Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12.11.2008 року, виданого на ім'я ОСОБА_3. На момент смерті батька ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги були: ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, так як в шестимісячний строк з дня його смерті подав до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, і в держнотконторі було заведено спадкову справу за №229/2012. Мати позивача ОСОБА_4 спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 не прийняла та подала в шестимісячний строк до нотконтори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. 30.01.2014 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори було видано на ім'я позивача свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,1766 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі після смерті батька на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_3 Вінницького району позивач не може, так як за життя його батько ОСОБА_3 не отримав правовстановлюючі документи на вказане спадкове будинковолодіння. Також оформити спадщину в держнотконторі на 1/5 частку будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_4 неможливо з тих підстав, що батько отримав у власність частку вказаного будинковолодіння на підставі біржового контракту від 05.07.1996 року.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Білозор О.Л. позов підтримують в повному обсязі та просять його вимоги задовольнити, змін та доповнень не мають.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько спадкодавець ОСОБА_3 в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.10.2011 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла дружина спадкодавця, мати позивача ОСОБА_4 в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 01.03.2013 року (а.с.7).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 . та померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як між сином та батьками підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 08.02.2013 року виданого повторно (а.с.8).

30.01.2014 року державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори було видано на ім'я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,1766 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.9-12); - 1/5 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 (а.с.17); - земельну ділянку площею 1,1766 га у межах згідно з планом, що розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району, Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 12.11.2008 року, виданого на ім'я ОСОБА_3 (а.с.16).

Відповідно до довідки Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, вбачається, що померлий ОСОБА_3 за життя проживав, користувався, володів будинком з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Однак оформити спадщину ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 не має можливості в нотаріальному порядку, що підтверджується листом нотаріуса за № 2755/02-31 від 05.12.2017 року Вінницької районної державної нотаріальної контори.

Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на:

- житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 який складається з житлового будинку літ. «А»; прибудови літ. «а»; ганку з козирком; навісу літ. «а-1»; сарай літ. «Б»; сараю літ. «В»; погреба літ. «п/В»; погреба з шийкою літ. «Г»; огорожі №1, воріт №2, огорожі №3, колодязю №4, вигрібної ями №5;

- 1/5 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2, на підставі реєстраційного свідоцтва від 26.07.1996 року.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна