Справа №585/3151/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1738/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Зарудянської сільської ради Роменського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, свої вимоги мотивував тим, що 07 вересня 2014 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок загальною площею 5,835 га, які розташовані на території Зарудянської сільської ради Роменського району Сумської області, що належали її чоловіку ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Спадкоємцем майна ОСОБА_5 являється його дружина та відповідно мати позивача ОСОБА_4, яка прийняла своєчасно спадщину, оскільки на час смерті постійно проживала разом з ним. Свої спадкові права мати не оформила, оскільки померла. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. Своєчасно не міг звернутися для отримання спадщини, оскільки тривалий час має патологію серця, в період з 15 лютого 2015 року по 09 березня 2015 року знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря кардіолога із хронічним захворюванням серця, а тому йому було протипоказане фізичне навантаження і крім того значні кошти йшли на лікування, внаслідок чого був обмежений у можливостях займатися питанням оформлення спадщини, а інформацією про майно, що знаходилось у власності вітчима ОСОБА_5, та що його мати була єдиним спадкоємцем після його смерті не володів. Просив визначити додатковий строк терміном 1 місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки причини пропуску строку подання ним заяви про прийняття спадщини є обєктивними, непереборними та істотними, оскільки в період закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини він знаходився на амбулаторному лікуванні в медичному закладі із серцево-судинним захворюванням, а в подальшому, у звязку з фізичним виснаженням після лікування та понесенням матеріальних затрат на лікування, не мав можливості зайнятись оформленням своїх спадкових прав. Зазначає, що він не знав про обсяг спадкової маси та є єдиним спадкоємцем після смерті матері.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено належними доказами поважності причин пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини у розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Проте з таким висновком місцевого суду колегія судді не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з цивільної справи, що 07 вересня 2014 року померла ОСОБА_4, яка була матірю ОСОБА_3

Відповідно до довідки Зарудянської сільської ради Роменського району Сумської області від 08 червня 2017 року спадкоємцем на все майно після смерті ОСОБА_5 являється його дружина ОСОБА_4, яка відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час його смерті станом на 26 квітня 2006 року постійно проживала разом із спадкодавцем та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (нині Сонячна), будинок 21.

За відомостями витягу зі Спадкового реєстру спадкові справі після померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заводились.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого 24.09.2002р. ОСОБА_5 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,835 га, що розташована на території Зарудянської сільської ради Роменського району Сумської області.

Спадкоємцем після смерті померлого ОСОБА_5 була його дружина ОСОБА_4, яка за своє життя прийняла спадщину відповідно до норми ст.1268 ЦК України, оскільки проживала разом з ним на час його смерті.

Після смерті ОСОБА_4, спадкоємцем за законом являється її син ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Андріївської сільської ради Роменського району № 02-34/285 від 21 липня 2017 року.

Після смерті ОСОБА_4 позивач заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після її смерті в межах 6-ти місяців не подав і на час смерті спадкодавця проживав окремо, тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки останній в порядку та в строки не прийняв спадщину.

В судовому засіданні доведено, що ОСОБА_3 в період 6-ти місячного строку з моменту відкриття спадщини після смерті матері з 15.02.2015 року по 09.03.2015 року знаходився на амбулаторному лікуванні в Роменській районній центральній лікарні із серцево-судинним захворюванням і проходив курс лікування.

У позові заявник стверджує, що йому своєчасно не було відомо, що після смерті його вітчима мати успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки іншого майна після матері не залишилось.

Як пояснив його представник в судовому засіданні, до нотаріуса ОСОБА_3 не звернувся відсутність інформації, що після смерті матері все-таки майно залишилось.

У листі до суду відповідач, в особі Зарудянської сільради позов визнав і наведених поважних обставин щодо причини пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини, та необізнаності про наявність майна після смерті вітчима, яке було успадкованого за життя його матірю, не оспорював.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України, чинної на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено, після відкриття спадщини позивач проживав окремо від матері та із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк після її смерті до нотаріуса не звертався, отже право на прийняття спадщину у нього виникає з моменту подання заяви до нотаріуса про її прийняття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як розяснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, у разі поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, а саме якщо ці причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами, суд за позовом спадкодавця може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено, у період перебігу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, який закінчився 07.03.2017 року, позивач проходив лікування в медичному закладі з серцево-судинним захворюванням. Тобто фактично, в силу обєктивних, непереборних, істотних труднощів не міг повністю використати наданий законом строк для прийняття, проте суд першої інстанції на вказані обставини справи не звернув уваги на дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а його висновки щодо відсутності у позивача поважних причин внаслідок чого останній не звернувся до нотаріуса для подання такої заяви є помилковими і спростовуються наведеними обставинами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про визначення ОСОБА_3 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, що померла 07.09.2014 року, терміном один місяць з часу набрання законної сили постанови суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року скасувати та прийняти нове судове рішення.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, що померла 07 вересня 2014 року, терміном один місяць з часу набрання законної сили постанови суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови буде складено 28 грудня 2017 року.

Головуючий -

Судді -