Справа № 755/6560/17
"23" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 - дідусь позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі, на квартиру АДРЕСА_1. Заповіту ОСОБА_4 не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його діти: дочка ОСОБА_2, сини ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та є батьком позивача, і ОСОБА_3 Оскільки батько позивача, ОСОБА_5, є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті свого батька ОСОБА_4, однак помер раніше за нього, позивач, його дочка, є спадкоємцем за правом представлення і спадкує ту частину спадкового майна після смерті свого діда, що належала б її батькові ОСОБА_5, яку він би отримав, якщо був би живий на момент відкриття спадщини.
Позивач у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину після смерті свого діда ОСОБА_4, як спадкоємець за правом представлення, подавши до Шостої Київської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом також звернулися із відповідними заявами. Щодо майна померлого ОСОБА_4 державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О. була заведена спадкова справа № 722/2014. 19.01.2017 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2, у зв'язку ненаданням правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3, в порядку спадкування за правом представлення, після померлого ОСОБА_4
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи сповіщалася згідно норм процесуального законодавства.
Представник позивача ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій підтримала обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги просила задовольнити, справу розглянути у її відсутність, а також не заперечувала щодо прийняття заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідачів по доказам, наданим стороною позивача.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак, подав заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
В суді встановлено, що предметом позову є визнання за позивачем права власності на 1/3 квартири АДРЕСА_4, в порядку спадкування за правом представлення після померлого ОСОБА_4.
Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_8 не залишив.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на вищевказану квартиру.
Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є діти спадкодавця: дочка ОСОБА_2, дошлюбне прізвище ОСОБА_5; сини ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_3. Зазначені родинні зв'язки підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження, що долучені до матеріалів справи у копіях.
При цьому, позивач ОСОБА_1 є онукою померлого ОСОБА_4, що підтверджується наступними доказами.
Позивач - ОСОБА_1 (мала дошлюбне прізвище ОСОБА_5) народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та походить від батьків: батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_9, про що зроблено відповідний актовий запис № 1458 11 травня 1979 року та підтверджується свідоцтвом про народження від 11 травня 1979 року, видане Дніпровським ЗАГС.
12 червня 1999 року ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_11 та після одруження отримала прізвище ОСОБА_11, про що зроблено запис № 212, та підтверджується свідоцтвом про одруження, що видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції у м. Києві серія НОМЕР_3 від 12.06.1999 року.
Відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Під спадкуванням за правом представлення розуміють такий порядок спадкування, коли одна особа у випадку смерті іншої, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини нібито заступає її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якщо він був би живий на момент відкриття спадщини.
Враховуючи, що ОСОБА_13 - батько позивача є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька - ОСОБА_4, однак помер раніше за нього, ОСОБА_1, його дочка є спадкоємцем за правом представлення і спадкує ту частину спадкового майна після смерті свого діда - ОСОБА_4, що отримав би її батько, якщо був би живий на момент відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частина перша статті 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Так, позивач прийняла спадщину після свого діда ОСОБА_4, як спадкоємець за правом представлення, подавши 24.11.2014 року до Шостої Київської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.
Інші спадкоємці за законом, діти померлого - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також звернулись у шестимісячний строк до Шостої Київської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини від 08.12.2014р.
Державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О. була заведена спадкова справа № 722/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно частини 1 статті 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Однак, подати оригінал, яким би підтверджувалося право власності спадкодавця ОСОБА_4 на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_4, позивач не може у зв'язку з його відсутністю.
Згідно інформаційної довідки з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна КВ-2015 № 8036 від 09.04.2015 року, що міститься в матеріалах спадкової справи № 722/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4, вбачається що квартира АДРЕСА_4 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 та ОСОБА_12 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 31.12.1998 року, розпорядження № 46-134.
ОСОБА_12 була дружиною померлого ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 22.11.1958 року серія НОМЕР_6 ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, про що 01 квітня 2009 року зроблений відповідний актовий запис № 6314 Відділом реєстрації смерті у м. Києві, та Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації ГТЮ юстиції у м. Києві 10 жовтня 2015 року видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5
З інформаційних довідок зі спадкового реєстру, що містяться в спадковій справі ОСОБА_4, слідує, що спадкова справа щодо померлої ОСОБА_12 не заводилася.
В квартирі АДРЕСА_4 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_12 з 16.09.1980р. по день її смерті 31.03.2009р., знята з реєстрації 25.03.2010р., що підтверджується довідкою ЖРЕО № 409 від 25.02.2015р. № 259; та ОСОБА_4 з 16.09.1980р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7., знятий з реєстрації 16.10.2014р., що підтверджується довідкою ЖРЕО № 409 від 12.12.2014р. № 738. Згідно довідки Форма№ 3, виданої ЖРЕО № 409 12.12.2014 року № 737, станом на 12.12.2014 року за даною адресою ніхто не зареєстрований.
Частина 3 статті 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, в силу ч. 3 ст. 1268 ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_5 на час відкриття спадщини та протягом 6 місяців не заявив про відмову від її прийняття.
Однак, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, після смерті своєї дружини, ОСОБА_4 не одержав свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, відповідну заяву не подав, тобто не оформив в порядку ст.ст. 1296 - 1298 ЦК України право на спадщину. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири не видавалося, однак спадщина належить йому з часу її відкриття.
За матеріалами спадкової справи № 722/2011 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 убачається, що державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О. 19.01.2017 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_6, яка залишилася після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7. Згідно Постанови, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її діда на спадкову квартиру, на підставі п.п. 4.15, 4.18 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно частини п'ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Так як позивач, згідно статті 1266 ЦК України, є спадкоємцем за правом представлення, в силу ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє її як спадкоємця права на спадщину на належну 1/3 частину квартири АДРЕСА_6, а відтак право позивача підлягає захисту в суді, шляхом визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом після смерті її діда ОСОБА_4
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Убачається, що позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового зборку, оскільки є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_7 та довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 139448.
Таким чином, по даній справі відповідачі мають сплатити по 540,27 грн. судового збору на користь держави.
На підставі вищевикладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, ст.ст. 392, 1223, 1261, 1266, 1268, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України, ст.ст. 60, 212 - 215, 218, 223, 233, 294 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_7, загальною площею 51,4 кв. м., житловою площею 28,7 кв. м., в порядку спадкування за правом представлення, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 540,27 гривні судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 540,27 гривні судового збору.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: