Справа № 357/9171/16-ц Головуючий у І інстанції Кошель Б. І.
Провадження № 22-ц/780/5120/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 21.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.

за участю секретаря Марченка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної реєстрації управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та просила суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (Чуйкова) у м. Білій Церкві Київської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Свої вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_4 є племінницею її матері ОСОБА_5, а їй двоюрідною сестрою, тому відповідно до ст. 1217, 1261-1265 Цивільного кодексу України вона має право на спадщину за законом, як спадкоємиця ОСОБА_4, яка померла 30 листопада 2015 року.

Для прийняття спадщини вона звернулась до нотаріуса та дізналась, що спадкова справа після ОСОБА_4 заведена нотаріусом ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_2, заповіту ОСОБА_4 не залишала.

Крім того, відповідно до постанови приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу в Київській області ОСОБА_6 від 10 серпня 2016 року № 320/02-31 було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2017 року позов задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_4, є племінницею ОСОБА_5 та являється двоюрідною сестрою ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 25 житлового будинку № 70 по вул. Шептицького (Чуйкова) м. Біла Церква Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 30 листопада 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір в розмірі 1551 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування та неправильність встановлення судом обставин, порушення застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

При апеляційному розгляді ОСОБА_3 заперечила щодо доводів апеляційної скарги та вважає, що суд ухвалив законне та обґрунтоване рішення на підставі наданих нею документальних доказів, що підтвердили родинні відносини між нею та померлою спадкодавицею.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апелянта, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 звертаючись до суду з позовом, вказувала на те, що вона є спадкоємицею по закону, після смерті ОСОБА_4, яка є її двоюрідною сестрою.

Встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_4, необхідно позивачці для оформлення спадщини на нерухоме майно, а саме право власності на квартиру № 25 житлового будинку № 70 по вул. Шептицького (Чуйкова) м. Біла Церква Київської області, оскільки постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності документів щодо родинних відносин.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд вірно встановив родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є двоюрідними сестрами. Оскільки мати позивачки ОСОБА_5, яка була б спадкоємицею третьої черги по закону після смерті ОСОБА_4 - померла до відкриття спадщини, ОСОБА_3 має право успадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом її матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що померла у справі спадкодавиця ОСОБА_4, народилася 22 серпня 1938 року, батьком є ОСОБА_7, мати ОСОБА_8. (а.с. 63). До шлюбу прізвище останньої було Ганжа, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 19 червня 1937 року ( а.с. 85).

ОСОБА_9 народилася 13 лютого 1904 року, батьком якої є ОСОБА_10 Потапієв, дружиною якого була ОСОБА_11, про що свідчить запис в метричній книзі Різдво-Богородиці Ново-Слобідської церкви м. Одеси, згідно до архівної довідки виданої Державним архівом Одеської області від 20 червня 2016 року за №С-785 (а.с. 151).

Також, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 до шлюбне прізвище Богун є дочкою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження ІV-ПЯ № 497800 виданого 1 червня 1963 року ( а.с.109).

Мати позивачки ОСОБА_5, до шлюбне прізвище якою є Ганжа народилася 28 березня 1918 року батьком якої є ОСОБА_10 та мати ОСОБА_12 ( а.с. 112).

Із довідки виданої Янишівською сільською радою №2246 від 24 червня 1985 року вбачається, що ОСОБА_13 в період з 1930 по 1933 роки навчалася в Янишівській 7 річній школі та перебувала в цей час на утриманні своєї сестри ОСОБА_9, яка учителювала в цей час в зазначеній школі (а.с.33).

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_5 мати позивачки та ОСОБА_8 - мати спадкодавиці є рідними сестрами, а позивачка та померла ОСОБА_4 є двоюрідними сестрами.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємицею третьої черги по закону являлася мати позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка до відкриття спадщини, 31.10.1990 року померла.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1263 Цивільного кодексу України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Колегія суддів, також, погоджується із висновком суду першої інстанції щодо визнання права власності на квартиру № 25 житлового будинку № 70 по вул. Шептицького (вул. Чуйкова) м. Біла Церква Київської області за ОСОБА_3, як спадкоємиці за законом після смерті двоюрідної сестри ОСОБА_4 за правом представлення, передбаченого ст. 1266 Цивільного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом відхилено покази свідків з його сторони та надано перевагу доказам свідків зі сторони ОСОБА_3 не спростовують висновків суду першої інстанції.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1258, 1263, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-214, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_14