Пров. № 2/409/899/17
Справа №409/2040/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: О.Г.Третяка
при секретарі: Т.С.Гойдіної
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що з 20.02.2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Останні декілька років вони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, фактичне місце проживання чоловіка на сьогоднішній день їй остаточно невідомо. Одночасно вона подала позов про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Відповідач останні роки проживання разом, не цікавиться та не цікавився дитиною, його інтересами, вихованням, відпочинком, фізичним станом, а також психологічним навантаженням внаслідок бойових дій на території міста Луганська. Дитині він не допомагає та жодним чином не приймає участі в його житті, вихованні, матеріальному достатку, оздоровленні тощо. Відповідач не надає їй відповідний дозвіл на періодичні виїзди в її супроводі їхньої дитини з метою його фізичного, морального та духовного розвитку, психологічного відновлення після негативного впливу війни, оздоровлення, відпочинку та збільшення його кругозору. Зокрема, її друзі проживають в Мексиці, і постійно запрошують їх на відпочинок та оздоровлення з покриттям усіх витрат з їх боку. Інші знайомі та далекі родичі мешкають у Європі, а з огляду на потреби в психологічному та фізичному оздоровленні дитини вони б мали змогу реалізувати запрошення друзів відвідати країни Європи, зокрема Італію, Іспанію, Туреччину, Грецію, Чорногорію, Німеччину, Болгарію, Мальдіви, відпочити разом в Об'єднаних Арабських Еміратах, Таїланді чи в Єгипті. Крім того, її син професійно займається спортом (плавання) та сучасними танцями. Спортивний та танцювальний колективи постійно приймають участь в міжнародних та європейських турнірах та змаганнях, а її син обмежений в можливості виїжджати разом з командою. Їхні близькі родичі (брати та їх діти) постійно проживають в Російській Федерації, та вона з дитиною не маємо змоги їх відвідати, вона не може вивезти дитину на відпочинок та психологічну реабілітацію (до курортних та оздоровчих місць), якої він потребує після військових дій на території Луганської області.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судові засідання 09.10.2017, 06.11.2017, 09.11.2017 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий Кур'єр", заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
09.11.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.11). Стоорони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.02.2009 року Артемівським відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції (а.с.10).
Згідно ст.150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Територія м. Луганська Луганської області є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Згідно п.п. 5.1.1, 5.1.2 п.5.1 Розділу 5 „Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей" в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки відповідач не має змоги надати передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.
На підставі викладеного, керуючись Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, Тимчасовим порядком контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд за межі України дитини без згоди та супроводу батька - задовольнити в повному обсязі.
Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на періодичні виїзди в її супроводі малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з неконтрольованої українською владою території через лінію зіткнення, а саме з міста Луганськ Луганської області до контрольованої українською владою території, а також з контрольованої українською владою території через лінію зіткнення до міста Луганськ Луганської області, та за межі України до країн ближнього зарубіжжя (Російська Федерація) та країн дальнього зарубіжжя (Мексика, Італія, Іспанія, Туреччина, Греція, Чорногорія, Німеччина, Болгарія, Мальдіви, Об'єднані Арабські Емірати, Таїланд, Єгипет) без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення дитиною 16-річного віку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Г. Третяк