Справа № 561/171/17
УХВАЛА

16 листопада 2017 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

з участю секретаря Савич Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне заяву представника відповідача про розяснення рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільській центр первинної медико-санітарної допомоги» про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2017 року до суду надійшла заява представника Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільській центр первинної медико-санітарної допомоги», за якою він просить розяснити резолютивну частину рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року в частині виплати на користь позивача середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням чи без утримання з цієї суми податків та інших обовязкових платежів та зборів, які підлягають утриманню відповідно до вимог чинного законодавства України, а також відстрочити виконання рішення до одного місяця з дати розяснення рішення.

На обгрунтування заяви зазначає, що відповідачу резолютивна частина рішення суду є не зовсім зрозумілою в частині виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 6619,12 грн., зокрема щодо врахування або неврахування у вказану суму податків та зборів. При цьому, для уникнення неправильного виконання рішення вважає за необхідне відстрочити виконання рішення до одного місяця після дати його розяснення.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявилися, про час та місце розгляду справи буди повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

За змістом ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Суд, розглянувши подану заяву вважає, що її належить задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 14 вересня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Серед інших позовних вимог вирішено стягнути з Комунального медичного закладу Бориспільської районної ради «Бориспільській центр первинної медико-санітарної допомоги» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 лютого 2017 року по 24 квітня 2017 року, в розмірі 6619,12 грн. (Шість тисяч шістсот девятнадцять гривень дванадцять копійок).

Відповідно до п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

З мотивувальної частині рішення суду від 24 квітня 2017 року видно, що: «У звязку із поновленням позивача на роботі на її користь належить стягнути суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 лютого 2017 року до 24 квітня 2017 року, розраховані у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Згідно довідки № 17 від 22 березня 2017 року (а.с.144) розмір заробітної плати позивача за грудень 2016 та січень 2017 року становив 4964,52 грн. (2324,04 + 2640,48 = 4964,52). У вказаному періоді при шестиденному робочому тижні був 51 робочий день. Відповідно середньоденна зарплата позивача становить 97,34 грн. Час вимушеного прогулу складає 68 робочих днів. А тому суд визначає загальну суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до п. 8 Порядку, шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів у розрахунковому періоді і така загальна сума складає 6619,12 грн.».

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача, за період з 02 лютого 2017 року по 24 квітня 2017 року в розмірі 6619,12 грн., включає в себе суму податків та інших обовязкових платежів, які підлягають утриманню роботодавцем відповідно до вимог чинного законодавства України.

З резолютивної частини рішення суду видно, що задовольняючи вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судом не зазначено, що дану суму визначено без утримання податків та інших обовязкових платежів, а відтак заяву у цій частини слід задовольнити.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду на один місяць, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Проте представником відповідача у заяві не наведено жодної обставини, що ускладнює виконання рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року, як і не наведено винятковості випадку, який ускладнює його виконання. Саме по собі розяснення судового рішення, на переконання суду, не може бути достатньою підставою для відстрочки виконання рішення, а відтак у задоволенні заяви в частині відстрочки виконання рішення суду до одного місяця належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 221, 373 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Розяснити, що в резолютивній частині рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 квітня 2017 року, сума середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, в розмірі 6619,12 грн. включає в себе суму податків та інших обовязкових платежів, які підлягають утриманню роботодавцем відповідно до вимог чинного законодавства України.

В задоволенні заяви в частині відстрочки виконання рішення суду до одного місяця з дати розяснення рішення відмовити за безпідставністю.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя Р.В. Світличний