Дата документу 31.07.2017
Справа № 320/4433/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Колодіної Л.В.,при секретарі - Арифовій Л.А.,
за участю: представника позивача - адвоката Зубова О.В.,
представника третьої особи - Гнєдашової Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та позбавлення батьківських прав,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та сплачений ним судовий збір у розмірі 640 грн..
В позовній заяві позивач вказує, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4. Від даних відносин ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5, однак в свідоцтві про народження батько дитини зазначений не був. З серпня 2011 року дитина постійно мешкає разом з позивачем. При цьому мати дитини ОСОБА_4 сімейних відносин з ним не підтримує, вихованням та утриманням сина не займається, про стан здоров'я не цікавиться, ухиляючись від своїх батьківських обов'язків. 18 вересня 2015 року відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області позивача визнано батьком ОСОБА_7 та внесені відповідні записи у свідоцтво про народження дитини, а саме змінено прізвище дитини на «ОСОБА_4», а також стягнено з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 100 грн. На теперішній час дитина продовжує мешкати разом з позивачем та його родиною, які піклуються про нього. Виходячи з того, що відповідачка не проявляє своє бажання ростити дитину, не цікавиться її життям, позивач просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до їх малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В судове засідання з'явились представник позивача та представник третьої особи.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.
Представник третьої особи - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що позивач по справі є її чоловіком. Дитина з вересня 2011 року мешкає разом з ними. Мати дитини взагалі не цікавиться життям малолітнього ОСОБА_5. Дитина називає свідка «мамою».
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що позивач є батьком малолітнього ОСОБА_5, якого він виховує разом із ОСОБА_8.. ОСОБА_5 називає ОСОБА_8 «мамою». Дитина розвивається, про рідну матір не розповідає.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5. У свідоцтві про народження матір'ю дитини зазначено ОСОБА_4, батьком дитини на підставі ст. 135 ч. 1 СК України зазначено ОСОБА_10.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено. Визнано, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі прізвище дитини змінити з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», в графі батько дитини змінити з «ОСОБА_10» на «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2», інші відомості залишити без змін. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер не отримувала, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Андижан, Узбекистан, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі у розмірі 100 гривень, щомісячно, починаючи з 11 березня 2015 року і до його повноліття.

На виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року було поновлено повторно актовий запис, та видано свідоцтво про народження, відповідно до якого змінено прізвище дитини на ОСОБА_5 та його батьками зазначено ОСОБА_3, ОСОБА_4 /а.с.7/.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4, ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_11 /а.с.10/. Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщено особи №№ НОМЕР_2, НОМЕР_3 від 16 жовтня 2014 року, ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_8 знаходяться на обліку як внутрішньо переміщені особи, та проживають фактично за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.9/.

Як вбачається з довідки старшої по будинку про склад родини, посвідченої 20 червня 2017 року КП «Житломасив», ОСОБА_8 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, та має склад родини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с.11/.

Згідно довідки ЗОШ І ступеня № 3 від 20 червня 2017 року № 31 ОСОБА_5 навчається в Мелітопольській ЗОШ І ступеня № 3 у 3-Б класі. Під час навчання ОСОБА_5 (з 01 вересня 2015 року по даний час) у даному закладі, мати - ОСОБА_4 не приймала участі у вихованні сина, не відвідувала батьківські збори, не приймала участі у житті школи /а.с.12/.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані поважати дитину, виховувати її, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до пункту 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідачка систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкується з дитиною у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею дитини, матеріальної допомоги не надає, про її фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується.

За таких обставин суд вважає можливим позбавити відповідачку ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_5.

Крім того, згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності з ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Так, щодо вимог про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що оскільки аліменти вже стягнуто на користь позивача за рішенням суду від 18 вересня 2015 року, дитина не досягла повноліття та виконавче провадження не закінчено, аліменти в такому випадку повторному стягненню не підлягають. В задоволенні зазначених вимог позивача - слід відмовити.

Також, з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 3, 8, 15, 45, 60, 80, 88, 174, 179, 197, 213-215, 218, 223, 224-227 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та позбавлення батьківських прав -задовольнити частково:

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав по відношенню до її дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Андижан, Узбекистан, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір у сумі 640 /шістсот сорок/ гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.В. Колодіна