Справа № 189/2017/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.11.2017 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретареві Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 13 грудня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Д015/АК-016.07.2. Так, 17 червня 2009 року назву банку змінено з ВАТ «РОДОВІД БАНК» на ПАТ «РОДОВІД БАНК». Відповідно до умов кредитного договору банк взяв на себе зобовязання відкрити відповідачу відновлювальну кредитну лінію в доларах США на купівлю автомобіля в загальному розмірі 20 672, 87 доларів США. Кредит був виданий ОСОБА_1 під обовязок сплати ним банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 9% процентів річних; щомісячної плати за обслуговування кредиту в розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту. Відповідно до умов договору, боржник взяв на себе обовязок починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10» числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 247 доларів США, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку; повернути одержаний кредит згідно з умовами кредитного договору не пізніше 13.12.2014 року; сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до «10» числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 13 грудня 2014 року, або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом; щомісяця до «10» числа (включно), сплачувати банку плату за обслуговування кредиту, згідно пункту 1.5.1. кредитного договору. Відповідно до умов договору позивачу надано право у разі недоотримання відповідачем умов кредитного договору вимагати від нього дострокового повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за ним процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання боржником умов кредитного договору, а також звернути стягнення на предмет застави згідно з договором застави від 13 грудня 2007 року. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦКУ відповідач зобовязання за вказаним договором, станом на 07 липня 2014 року не виконав та у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач має заборгованість 6 494,73 доларів США та 657 500,41, яка складається з наступного: 4 572,30 доларів США заборгованість за кредитом; 1 922,43 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 17 473,62 гривень заборгованість з плати за обслуговування кредитом; 634 528,27 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 3258,10 грн. відповідальність за порушення грошового зобовязання згідно ст.625 ЦК України, 2 186,42 грн. сума інфляційних втрат від суми простроченої плати за кредитом. За офіційним курсом Національного банку України станом на 07 липня 2014 року 1 долар США дорівнює 11,78 гривень Просить позов задовольнити, стягнути вищевказані суми та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та підтримав заяву про застосування строку позовної давності посилаючись на те, що п.5.2 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення наданих кредитів, сплати нарахованих процентів за фактичний термін користування, а також відшкодування збитків внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору. З виписки за особовим рахунком вбачається, що останніми платежами з повернення коштів за договором були «сплата тіла кредиту», «погашення відсотків за кредитом», «плата за обслуговування кредиту» - 10.07.2009 року. «Сплата прострочених процентів» та «сплата простроченої плати за обслуговування кредиту» - 05.05.2010 року та після цієї дати платежі відсутні. 27 грудня 2010 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» предявлено на його імя вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату нарахованих процентів на загальну суму 5013, 36 доларів США або 110895,98 грн. Таким чином, кредитор скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Відповідач зазначив, що з матеріалів справи видно, що позов було предявлено 03.11.2014 року, тобто після спливу позовної давності (трьох років). В звязку з чим, просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання ( ст.ст.631,530 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Так, судом достовірно встановлено, що 13 грудня 2007 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Д015/АК-016.07.2.

Згідно свідоцтва про реєстрацію юридичної особи від 17 червня 2009 року назву банку було офіційно змінено з ВАТ «РОДОВІД БАНК» на ПАТ «РОДОВІД БАНК».

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 20672,87 долара США терміном до 13.12.2014 року включно.

Згідно п.1.2. кредитні кошти надаються виключно на наступні цілі купівлю автомобіля та сплату страхових платежів, а саме: п.1.2.1. на купівлю автомобіля згідно з договором купівлі-продажу автомобіля № 07.12.-346М від 10 грудня 2007 року 132 500,00 гривень, що за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення цього договору складає 26 237,62 доларів США; п.1.2.2. на сплату страхових платежів згідно з договором страхування № 17/02 -13333 від 13 грудня 2007 року 0,00 доларів США; п.1.2.3. на сплату страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, вказаного в п.1.2.1. цього договору, що є предметом застави відповідно п.1.7. цього договору.

За умовами п.1.5. договору процентна ставка встановлюється в розмірі 9% річних.

Відповідно до п.1.5.1. договору щомісячна плата за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком та рахунком для нарахування процентів встановлюється в розмірі 0,2 % відсотка від суми виданого кредиту.

Згідно до п.1.7 забезпеченням виконання зобовязань за цим договором є застава автомобіля марки MAZDA, модель 3 згідно з договором застави.

За умовами 3.1. договору позичальник зобовязується починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10 го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 247 доларів США.

Відповідно до п.3.2. позичальник зобовязується повернути одержані кредити не пізніше 13.12.2014 року.

Згідно п.3.3. позичальник зобовязується сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитами щомісяця до 10 го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 13.10.2014 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами.

Відповідно до п.3.9 договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів чи сплати за проведення розрахунків, сплачувати банку за кожний день пеню у розмірі 1,6 % від суми простроченої заборгованості.

У пункті 5.2. договору вказано, що банк має право у разі недотримання умов договору позичальником, вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет застави.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

З виписки за особовим рахунком видно, що останнім платежем з повернення коштів були «сплата тіла кредиту», «погашення відсотків за кредитом», «плата за обслуговування кредиту» - 10.07.2009 року. «Сплата прострочених процентів» та «сплата простроченої плати за обслуговування кредиту» - 05.05.2010 року.

27.12.2010 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» надіслало відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату нарахованих процентів, відповідно до якої вимагав протягом семиденного терміну з дати отримання листа достроково виконати зобовязання за кредитним договором, чим змінив строки виконання зобовязань.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За частиною першою, пятою статті 262 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як вказано вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням платежів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, то сплати відсотків.

У пункті 5.2. договору вказано, що банк має право у разі недотримання умов договору позичальником, вимагати дострокового його розірвання, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих за ними процентів, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет застави.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобовязання, тобто строку виконання зобовязання в повному обсязі (кінцевий термін) або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, предявлення вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобовязання та зумовлює перебіг позовної давності.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання та кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, надіславши 27 грудня 2010 року претензію (вимогу) боржнику про дострокове негайне повернення всієї суми кредиту й повязаних з платежів (відсотків).

Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги.

Оскільки, Банк звернувся до суду з позовом 06.11.2014 року, тобто після спливу строку позовної давності, про застосування якої заявив відповідач, то в задоволенні позову необхідно відмовити.

У зв'язку з цим, згідно ст. 88 ЦПК України не підлягають й стягненню з відповідача всі витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 257, 258, 261, 264, 610, 625, 634, 642, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11,60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, у звязку зі спливом строку позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Пустовар