Справа № 642/3288/17
Провадження № 2/642/1329/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 р. Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Пашнєва В.Г.,

при секретарі Шаталової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт та заборону відчуження на все майно померлого чоловіка - ОСОБА_3, накладений згідно Постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 „Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" від 02 грудня 2014 року № 31528529, реєстровий номер обтяження 14664203, контрольна сума 432481 ВГГ9. Позовні вимоги мотивовані тим, що у червні 2017 року при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що під час оформлення документів стало відомо про наявність арешту на все майно її чоловіка, ОСОБА_3, який помер 02.02.2014 року.

Арешт на все майно її чоловіка було накладено Постановою Державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 02 грудня 2014року за №31528529.

Ця постанова з'явилась підставою для наступних обтяжень, зокрема, 02.12.2012 року державним реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України ОСОБА_5 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження, реєстраційний № 14664203, контрольна сума 432481ВГГ9. 05.12.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження за № 7965388.

При цьому вказує, що з відповіді ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 08.12.2015 року № 21634, їй стало відомо про наявність у ОСОБА_2 відділі ДВС ХМУЮ виконавчого провадження № 31528529 щодо примусового виконання постанови 372 від 15.06.2010 року, виданої УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 штрафу у сумі 3400,00 грн.

28.01.2015 року дане провадження було завершено згідно п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки до відділу надійшов лист від УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова №197/3307 від 12.01.2015 року та лист міського управління юстиції № 11515/04-12-04-06 від 19.12.2014 року, відповідно до якого підтверджено факт реєстрації смерті гр. ОСОБА_3.

На даний час відкритих виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_3 (РНОКП НОМЕР_1) у відділі не знаходиться.

При зверненні до ОСОБА_2 ВДВС ХМУЮ з проханням зняти арешт з всього майна померлого чоловіка позивачем була отримана відповідь, в якій їй було рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту на підставі ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ВДВС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1, ч2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. А одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як з'ясовано судом, у ОСОБА_2 відділі ДВС ХМУЮ на виконанні знаходилось виконавче провадження № 31528529 щодо примусового виконання постанови № 72 виданої 15.06.2010 УПФУ в Червонозаводському районі м.Харкова про стягнення з ОСОБА_3 штрафу -3400,00 грн.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Ленінського Відділу ДВС ХМУЮ було винесено постанову про накладення арешту та заборони відчуження на усе майно, яке зареєстроване за ОСОБА_3.

Зазначене виконавче провадження було закрито 28.01.2015 року, але арешт державним виконавцем знятий не був.

02 лютого 2014 року ОСОБА_3 помер.

Заявник, ОСОБА_1, являється спадкоємцем першої черги після ОСОБА_3, який був співвласником на праві спільної сумісної власності квартири по вул.Єлізарова,11 кв.126.

В зазначені строки заявник написав заяву про прийняття спадщини. Однак, зіткнувся з неможливістю прийняття спадщини, в зв'язку з накладенням арешту та заборони відчуження на усе майно, яке зареєстроване за померлим чоловіком.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини.

А у відповідності до ч. 5 вказаної статті у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. І ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його праве, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тому суд приходить висновку про необхідність зняття арешту та заборону відчуження з всього майна померлого ОСОБА_3, реєстраційний номер обтяження - 14664203, підставою для обтяження є постанова про арешт майна боржника від 02.12.2014 року № 31528529.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215,218,224,226 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту- задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження на все майно померлого чоловіка - ОСОБА_3, накладений Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 „Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" від 02 грудня 2014 року № 31528529, реєстровий номер обтяження 14664203, контрольна сума 432481 ВГГ9.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.Г. Пашнєв