УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів: Євтушенко О.І.,Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.,Мостової Г.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_6 про відшкодування у порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - ПрАТ «СК «Уніка») звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_6, мотивуючи його тим, що 23 липня 2014 року між ОСОБА_7 та ПрАТ «СК «Уніка» було укладено договір добровільного страхування автотранспорту № /0000164, за яким застраховано автомобіль НОМЕР_1.

15 лютого 2015 року на автодорозі Київ-Українка, поблизу с. Плюти Обухівського району Київської області, відбулось зіткнення застрахованого автомобіля під керування ОСОБА_8 та автомобіля «OPEL VIVARO», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого застрахований автомобіль було пошкоджено.

Постановою Обухівського районного суду від 20 лютого 2015 року по справі №372/720/15-п встановлено, що ДТП сталася з вини відповідача.

16 лютого 2015 року ОСОБА_7 звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про настання страхового випадку та подав усі необхідні документи.

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №66С/02/15 від 06 березня 2015 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 229 181,18 грн.

На виконання Договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 133 162,62 грн шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_7

В ході виконання ремонту автомобіля було виявлено скриті пошкодження, які зафіксовано у рахунку № 598750 від 14 травня 2015 року. За складеними позивачем аварійним сертифікатом та страховим актом № 00163068, було здійснено доплату в розмірі 58 660,82 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 017655 від 21 травня 2015 року.

З моменту виплати позивачем страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Уніка» у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача, як винної особи, шкоди, завданої власнику застрахованого і пошкодженого у ДТП автомобіля.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» згідно Полісу АІ/3403514. Ліміт за цим полісом складає 50 000,00 грн, франшиза - 0 грн.

Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди, яка була заподіяна внаслідок дій особи, винної у ДТП, та сумою, що покриває Поліс, а саме 141 823,44 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПрАТ «СК «Уніка» відшкодування в порядку регресу шкоду, завдану ДТП в розмірі 100 942,90 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Уніка» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач в порядку регресу повинен відшкодувати позивачу різницю згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 66С/02/15 від 06 березня 2015 року.

З такими висновками судів повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 15 лютого 2015 року близько 12:20 год. на автодорозі Київ-Українка через Плюти сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль було пошкоджено.

Вина відповідача у зазначеній ДТП встановлена постановою Обухівського районного суду Київської області від 20 лютого 2015 року у справі № 372/720/15-ц, яка набрала законної сили.

Транспортні засоби на момент ДТП були застраховані: автомобіль BMW X3 - у ПрАТ «СК «Уніка» згідно Договору добровільного страхування автотранспорту № 370001/4002/0000164 від 23 липня 2014 року, автомобіль «OPEL VIVARO» - у ТДВ «СК «Київ-Ре» згідно Полісу АІ / 3403514.

16 лютого 2015 року власник автомобіля BMW X3 звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та подав відповідні документи.

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 66С/02/15 від 06 березня 2015 року вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 229 181,18 грн, а розмір матеріального збитку заподіяний внаслідок його пошкодження складає 150 942,90 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № 645360 від 31 березня 2015 року ПрАТ «СК «Уніка» складено та затверджено страховий акт 00163068 та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування.

На виконання Договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 133 162,62 грн шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_7 - власника автомобіля BMW X 3.

В ході виконання ремонту ТЗ було виявлено скриті пошкодження, які зафіксовано у рахунку № 598750 від 14 травня 2015 року. Позивачем складено Аварійний сертифікат та страховий акт № 00163068, за якими було здійснено доплату в розмірі 58 660,82 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 017655 від 21 травня 2015 року.

Нормами цивільного законодавства передбачено право зворотної вимоги за декількома правовідносинами.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Зокрема, за положеннями ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пунктом 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Оскільки, при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

За таких обставин, у вказаній справі вимоги ґрунтуються на суброгації, а не регресі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій, у порушення вимог ст. 213, 214 ЦПК України у повній мірі не з'ясували усіх обставин справи, у зв'язку з чим не вірно визначилися з характером спірних правовідносин та з правовою нормою що підлягає до застосуванню до цих правовідносин, що призвело до ухвалення помилкових рішень.

Крім того, під час нового розгляду судам необхідно врахувати, що при суброгації право вимоги на страхове відшкодування за договором майнового страхування до страховика переходить у межах фактичних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Допущені судами порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, рішення судів першої та апеляційної інстанції на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова