1Справа № 335/3455/17 2/335/1059/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Соболєвої І.П.,

при секретарі Лєдовій А.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2017 ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - відповідач 1), ОСОБА_5 (далі - відповідач 2) про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 27.10.2016 року о 15 год. 20 хв. у м. Запоріжжі (на пр. Соборному у районі Дамби) сталася ДТП в результаті якої, було пошкоджено її автомобіль «Реugеоt 206» д.н.з. НОМЕР_6, яким вона керувала, та автомобіль «ЗАЗ-lanos» д.н.з. НОМЕР_8, під керуванням, відповідача 2. В результаті чого, інспекторами Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області на був складений на позивача протокол про адмін. правопорушення, серії АП2 № 385449 від 03.11.2016 року за ст. 124 КУпАП України. 30.01.2017 року на адресу суду надійшов висновок експерта, але постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2017 року по справі № 335/12292/16-п провадження по справі відносно неї, за ст. 124 КУпАП України закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що винним у скоєному ДТП є саме відповідач 2, який в даній ситуації порушив вимоги п.п. 9.4, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, що знаходиться у причинному зв'язку з даною дорожньою пригодою, оскільки в результаті дій саме ОСОБА_5 позивач була змушена, знаходячись в аварійні обстановці, застосувати екстрені заходи для запобігання даній дорожній пригоді, не маючи технічної можливості запобігти їй шляхом гальмування. Що підтверджується висновком судової автотехнічної експертизи № 6 від 17.01.2017 року.

Згідно Звіту № 7 про оцінку вартості матеріальної шкоди, нанесеної автомобілю «Peugeot 206» д.н.з. НОМЕР_6 від 27.01.2017 року, вартість відновлювального ремонту становить 169 853,94 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника авто, ОСОБА_6, за кермом якого на час ДТП перебував Відповідач 2, застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування», у зв'язку з чим страхова компанія зобов'язана відшкодувати їй вартість ремонту, що становить ліміт, у розмірі - 99 000,00 грн., а решту 70 853,94 грн. необхідно стягнути з відповідача 2, оскільки саме його неправомірні дії спровокували ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача 1 проти позову заперечив, пояснив що на місці ДТП працівниками поліції було складено протокол про адміністративне порушення лише відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку № 6 від 17.01.2017 року в даній ДТП, водій автомобіля ЗАЗ lanos, д/н НОМЕР_8, ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пп. 9.2., 9.4., 10.1, 10.3 ПДР України, а водій автомобіля Реugеоt 206, д/н НОМЕР_6, ОСОБА_4, повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3.ПДР України. Однак, у постанові Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2017 року вказано лише, що справа закрита у зв'язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення. Оскільки протокол відносно ОСОБА_5 не складався, та його вина у заподіянні збитків не встановлена судом, таким чином цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_5 не виникла. На підставі зазначеного, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні представник відповідача 2 позов не визнав, пояснив, що за результатами ДТП, що сталася складено протокол про адміністративне порушення лише відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП.

Згідно вимог чинного законодавства України, саме на позивача покладено обов'язок надання суду доказів, якими обґрунтована правомірність його позовних вимог у тому обсязі, який він заявляє та саме до тієї особи, до якої вона їх пред'являє.

Позивачем не надано жодного доказу підтвердженої в установленому порядку його вини. Позивачем не надано постанови суду (або будь-якого іншого компетентного органу), яка набула законної сили у встановленому Законом порядку, відносно встановленої вини відповідача: постанови суду (або компетентного органу ДАІ) про притягнення відповідача 2 до адміністративної відповідальності, в якому судом (або будь-яким іншим компетентним державним органом) встановлено та підтверджено його вину у вчиненні ним будь-яких неправомірних дій.

Звернув увагу суду на те, встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення (ДТП) провадиться виключно і лише в рамках та процедурі передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Встановлення вини Відповідача 2 у рамках цивільної справи за вчинення адміністративного правопорушення не лише виходить за межі позовних вимог, а і за межі цивільного судочинства України.

Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані заперечення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується і повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є транспортні засоби. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При дослідженні матеріалів справи № 335/12292/16-п, яка розглядалась Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4, за ст. 124 КУпАП, судом встановлено наступне.

У постанові суду зазначено, що 27.10.2016 року о 15 годині 20 хвилини водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Реugеоt 206» д.н.з. НОМЕР_6 у м. Запоріжжя, рухаючись по пр. Соборному, під час зміни напрямку руху не впевнилась у безпеці маневру, внаслідок чого скоїла наїзд на перешкоду, після чого допустила зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-lanos» д.н.з. НОМЕР_8, під керуванням ОСОБА_5 В результаті ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих не має. 02.12.2016 року постановою суду за клопотанням ОСОБА_7 у справі було призначено судову авто-технічну експертизу. 30.01.2017 року на виконання постанови суду від 02.12.2016 року, на адресу суду надійшов висновок експерта. Оскільки на момент розгляду справи по суті закінчилися терміни притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КпАП України, у зв'язку з чим, провадження по справі постановлено закрито. Постанова набрала законної сили та ніким не скасована.

Частина 4 статті 61 ЦПК України зазначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З висновку судової авто-технічної експертизи по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 № 6 від 17.01.2017 року вбачається, що даній дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля ЗАЗ-lanos повинен був керуватися вимогами пп. 9.2, 9.4, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху.

Водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем Реugеоt 206 в дорожній обстановці, у разі виявлення зміни напрямку руху автомобіля ЗАЗ-lanos праворуч з подальшим виїздом у середню смугу, по якій рухався автомобіль Реugеоt, повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, а саме у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

У випадку дорожньої ситуації, що розглядається, відреагувавши на несподіване виникнення небезпеки застосуванням маневру, водій автомобіля Реugеоt 206, ОСОБА_4, не впоравшись з керуванням, не встигла вирівняти керований нею автомобіль, після чого сталося зіткнення з автомобілем ЗАЗ-lanos.

Разом із тим, матеріали справи № 335/12292/16-п містять оригінал заяви ОСОБА_4 від 28.10.2017 року, у якому позивач від подання заяви про притягнення її до кримінального провадження у якості потерпілої по факту ДТП за її участю від 27.10.2017 року по вул. Соборній в м. Запоріжжі відмовляється. Відомості про ДТП просить не вносити в ЄРДР, досудове розслідування не проводити. Матеріал по факту ДТП з її участю просить розглядати в адміністративному порядку. Тілесні ушкодження отримала незначні, від проходження судмедекспертизи відмовилась (а.с. 9 справи № 335/12292/16-п).

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий суд та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов'язана доводити свою невинуватість.

Отже, встановлення винуватості особи у вчиненні такого адміністративного правопорушення, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (ст.124 КУпАП), має здійснюватися саме постановою місцевого районного суду загальної юрисдикції.

Отже, доводи позивача та його представника про доведеність винуватості водія ОСОБА_8 в ДТП являються безпідставними, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами.

Стосовно водія ОСОБА_8 протокол про адміністративне правопорушення не складався, не надано інших належних доказів встановлення винуватості відповідача 2 у вчиненні ДТП, як то вирок суду в кримінальній справі, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою водія було б притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, постанова суду про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення винуватої особи до адміністративної відповідальності, в зв'язку з чим ОСОБА_8 на час розгляду цивільної справи не є в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України особою, винуватою у скоєнні ДТП.

Відтак, оскільки у разі заподіяння шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам,питання про його відшкодування вирішується за принципом винуватості,недоведеність винуватості власника джерела підвищеної небезпеки у заподіянні шкоди виключає можливість покладення на нього обов'язку по відшкодуванню шкоди.

Аналізуючи все наведене,суд дійшов до висновку про те,що позов до відповідача 2 не підлягає задоволенню, оскільки не доведені підстави, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, пов'язані з необхідністю встановлення судовим рішенням винуватості відповідача 2 у ДТП.

Суду не надано доказів винуватості відповідача ОСОБА_5 у даній ДТП. Автомобіль позивача «Peugeot 206», державний номер НОМЕР_6 був пошкоджений в результаті зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-lanos» державний номер НОМЕР_8.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.1166,1187,22 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 1 листопада 2017 року.

Повний текст судового рішення виготовлений 6 листопада 2017 року.

Суддя: І.П. Соболєва