Справа № 505/1307/17
Провадження № 2/505/1050/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого судді - Нікітішина В.П.

при секретарі - Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, звернувся 26.05.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 22 березня 2000 року він з «Підприємством зеленого будівництва» в особі директора Слободян В.О. уклав догові оренди нежитлового приміщення з правом викупу за встановлену наперед ціну. Строк оренди 2 роки.

Він скористався своїм правом викупу даного приміщення та сплатив вартість приміщення відповідачу, однак договір купівлі-продажу в належній (нотаріальній) формі укладений не був.

Приміщення було передане 16 серпня 2000 року.

Оскільки господарська діяльність у «Підприємства зеленого будівництва» не склалась, то у 2001 році діяльність зазначеного підприємства була припинена.

Після припинення діяльності зазначеного підприємства не стало юридичної особи з якою можна було б укласти договір купівлі-продажу. Приміщення магазину залишилось у його володінні.

З 2001 року по теперішній час всі ремонтні роботи проводиться за його рахунок. Всі необхідні комунальні платежі також сплачуються особисто ним, заборгованості зі сплати комунальних платежів немає.

З 2001 року по теперішній час жодна особа не заявила про свої права на приміщення магазину, за відомостями БТІ власником є «Підприємство зеленого будівництва».

Хоч він і не являється законним володільцем, але він отримав зазначене нежитлове приміщення у володіння добросовісно без застосування обману, насильства чи вчинення будь-якого злочину. Протягом всього часу володіння (більше ніж 15 років) він впевнений та впевнений на теперішній час, що на це майно не претендують інші особи.

Позивач з урахуванням у уточнення позову просив суд визнати за ним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, в порядку набувальної давності право приватної власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з нежитлового приміщення літ. «Б» загальною площею 125.1 кв.м., ларька загальною площею 4,1 кв.м., ганок літ. «б» площа 11,6 кв.м.

Позивач та його представник адвокат Сівун В.Т. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник Подільської міської ради Одеської області в судове не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив.

У зв'язку з відсутністю у судовому засіданні представника відповідача та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи за згоди сторони позивача, справу розглянуто у його, представника відповідача, відсутність за наявними у справі письмовими доказами.

Вислухавши сторони та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Як вбачається з копії Технічного паспорту на нежитлове приміщення, виготовленого КП «Котовське бюро технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» на ім'я юр.особи Підприємство зеленого будівництва від 05.01.2017 року, в натурі є: нежитлове приміщення літери «Б» площа забудови 130,3 кв.м, ганок літера «б» площа 11,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно висновку про вартість майна від 05.01.2017 року, ринкова вартість нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, складає 135608,00 грн.

Нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, належить Котовському підприємству «Зелене будівництво» на підставі Договору купівлі-продажу державного майна при викупі в порядку приватизації майна нежитлового приміщення, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою від 07.07.1997 року, зареєстровано в реєстрі за №1-843.

Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Одночасно ч.3 цієї статті також визначено, якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

Відповідно п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не

могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в

її володінні.

- вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про

приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності до п. 13 Постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Факт правомірного заволодіння позивачем спірним нежитловим приміщенням

підтверджується Договором оренди нежитлового приміщення з правом викупу за встановлену ціну, укладеним 22 березня 2000 року між Підприємством зеленого будівництва та ОСОБА_1, згідно п.1.1. якого орендодавець зобов'язується надати орендарю в оренду з подальшим правом викупу за встановлену ціну нежитлове приміщення частини магазину площею 125.1 кв.м, ларька площею 4,1 кв.м, ганку площею 11,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; згідно п.4.2 Договору, розмір остаточного розрахунку за нерухоме майно складає 28000,00 грн. і з цього часу об'єкт оренди стає власністю орендаря; копією квитанції до прибуткового касового ордера №36 від 16.08.2000 року, згідно якої ОСОБА_1 сплатив за нерухоме майно Підприємству зеленого будівництва суму у розмірі 28000,00 грн.; Актом прийому-передачі права власності на нерухоме майно від 16.08.2000 року, згідно якого Підприємство зеленого будівництва передало, а ОСОБА_1 прийняв нежитлову будівлю частини магазину площею 125.1 кв.м, ларька площею 4,1 кв.м, ганку площею 11,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; кошти за майно сплачені у повному обсязі та продавець не має та не буде мати у подальшому мати майнових претензій до об'єкту купівлі-продажу.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.023.2017 року, записів у реєстрі щодо Підприємства зеленого будівництва «Зеленбуд» не має.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти нежитловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а після закінчення договору оренди з правом викупу цього приміщення також сплили більше 15 років, суд вважає за можливе визнати за ним право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 10, 60,212-215,218 ЦПК України, ст.344 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, в порядку набувальної давності право приватної власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з нежитлового приміщення літ. «Б» загальною площею 125.1 кв.м., ларька загальною площею 4,1 кв.м., ганок літ. «б» площа 11,6 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я -