РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі : - Росовській О.Ю., Українець П.І., Маліщук Н.А.,

із участю : - позивача ОСОБА_4,

- представника позивача - адвоката Чаленко Н.В.,

- представників відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9, із участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Жмеринської міської ради Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, усунення від спадкування, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4.29.08.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що з листопада 1990 року по 2003 рік вона проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_12. По сусідству із нею в квартирі №37 проживали ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її син ОСОБА_11 Вказана квартира була приватизована ними та видано свідоцтво про право власності на житло від 25.03.1993 року, зареєстроване у БТІ 30.03.1993 року за реєстром №5682. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_12, його дружина ОСОБА_10 із сином ОСОБА_11 успадкували 1/3 частку квартири, у якій вони проживали, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.12.1998 року. Матір позивача - ОСОБА_13 залишила дочку проживати з раннього дитинства із бабусею ОСОБА_39 та дідусем ОСОБА_15 в с.Раденичі Мостиського району Львівської області, а сама одружилась та переїхала жити до с.Острожець того ж району. Доля батька позивачу невідома. У 1995 році померла бабуся, а у 2005 році пішов з життя й дідусь. Оскільки стосунки з матір'ю у позивача не склались, після смерті батьків останньої, вона фактично залишилась без родини. 29.07.1990 року позивач одружилась із ОСОБА_16 та переїхала на постійне місце проживання до м.Жмеринки, де працевлаштувалась. Відносини з чоловіком у неї не склались із самого початку спільного життя. Вони хоча й не розлучились офіційно, але фактично шлюбні відносини між ними були припинені майже одразу після народження сина. Таким чином, позивач практично залишилась одна у чужій для місцевості. Родини у неї не було, окремого житла також не мала і вона вимушена була проживати у квартирі чоловіка. Її свекруха не бажала визнавати позивача своєю невісткою, а тому стосунки з нею були неприязні. ОСОБА_10 все це бачила і по-материнські жаліла її, вона була дуже мудрою та доброю людиною, тому позивач ділилась з нею самим потаємним. Згодом вона замінила їй матір. Вона ніколи не знала любові та турботи від рідної матері, а тому ті почуття, які їй дарувала покійна, були дуже цінними для неї. Відчуваючи її потребу в матері вона почала називати позивача дочкою, а та вважала її своєю матір'ю. Син ОСОБА_10 - ОСОБА_11 був позивачу як брат. Вони завжди допомагали один одному та підтримували один одного. Після смерті у 1997 році чоловіка ОСОБА_10 їй було майже 70 років, вона тяжко пережила цю смерть, яка підкосила її здоров'я, почала часто хворіти. В силу свого віку та гіпертонічної хвороби ОСОБА_10 потребувала постійного догляду та допомоги у задоволенні буденних фізіологічних потреб. Позивач ходила до аптеки, в магазини, виконувала усі роботи по домашньому господарству. У зв'язку з тим, що у ОСОБА_10 різко підіймався тиск, вона почала залишатись у її квартирі ночувати та надавати їй допомогу. Син ОСОБА_11 не міг надавати допомогу матері, так як сам був хворий та потребував догляду. Позивач настояла на тому, щоб він звернувся за медичною допомогою у лікувальні заклади. Так як він був дуже слабким, позивач супроводжувала його у лікарні м.Жмеринка та м.Вінниця під час його лікування. У 2014 році внаслідок його хвороб він отримав інвалідність. Після перенесеного інфаркту він став інвалідом III групи пожиттєво. У зв'язку з тим, що мати та син ОСОБА_11 потребували її опіки, позивач з 2003 року почала проживати з ними постійно. З того часу відносини між ними стали дійсно сімейними. Мали спільний бюджет і разом вирішувати спільні проблеми. Приготування їжі, прання, прибирання стало її обов'язком, тому загальним бюджетом розпоряджалась вона, купуючи все необхідне для життя, оплачуючи комунальні та ремонтні послуги. До сина позивача ОСОБА_17 ОСОБА_11 ставився як до рідного, бо власних дітей у нього не було.ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_10 померла. Позивач здійснилаїї поховання, що підтверджується довідкою ФОП "ОСОБА_40." від 11.11.2015року.У зв'язку з тим, що спільний сімейний бюджет був невеликим, позивачу довелось витратити свої власні збереження. Після смерті ОСОБА_10 її син знаходився у тяжкому емоційному стані, в нього почалась депресія, він став зловживати спиртними напоями. Позивач боялась залишати його, він був дуже безпорадним, непристосованим до життя. Вона продовжувала готувати йому їсти, прибирати, здійснювати догляд за ним під час загострення хвороби. Таким чином, на правах члена його сім'ї вона залишалась проживати разом з ним у його квартирі та вести з ним спільне господарство. Після смерті ОСОБА_10 залишилось спадкове майно - квартира АДРЕСА_1 області.15.09.2015рокуОСОБА_11 звернувся до Жмеринської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, не оформивши своїх спадкових справ ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_11 помер. Позивач здійснила його поховання, що підтверджується довідкою ФОП "ОСОБА_40." від 11.11.2015року. У зв'язку з тим, що в нього нікого не було рідних, за час сумісного проживання з нимпозивач не бачила жодного родича, який приймав би участь у його житті, вона здійснювала його поховання за власний кошт. Вона продовжує опікуватись станом спірної квартири АДРЕСА_2 і після смерті ОСОБА_11, сплачувала платежі за комунальні послуги, зверталась до КП "Жмеринкакомунсервіс" із заявами щодо проведення ремонту даху над тією квартирою. 03.11.2015року вона звернулась до Жмеринської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_11 Жмеринською міською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа номер у Спадковому реєстрі 58155803, номер у нотаріуса 288 від 15.09.2015року. Заяву про прийняття спадщини та відповідні документи у неї прийняли, однак, нотаріус прийнявши документи, роз'яснила їй необхідність встановлення судом факту проживання однією сім'єю позивача та спадкодавця ОСОБА_11 Саме це змусило позивача звернутись з цього приводу до суду. Факт прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_9 позивачу став відомий від державного нотаріуса Жмеринської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_20 у липні 2016 року під час витребування матеріалів спадкової справи Жмеринським міськрайонним судом при подачі заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем в порядку окремого провадження. Відповідач ОСОБА_9 претендує на спадкове майно, як сестра померлої ОСОБА_10 та тітка померлого ОСОБА_11 ОСОБА_10 померла у віці 87 років. Протягом останніх років вона хворіла на різні хвороби, потребувала сторонньої допомоги та піклування, її доглядом, утриманням та піклуванням відповідач не займалась і не бажала цього робити. Покійний ОСОБА_11 переніс інфаркт, зловживав алкогольними напоями, потребував піклування та догляду. Під час проживання позивач однією сім'єю з ОСОБА_10 протягом останніх п'яти років вона жодного разу не бачила у квартирі відповідача, не чула від ОСОБА_10 згадування про наявність будь-яких родичів, тим паче рідної сестри або тітки. Не було відповідачаані на похоронах, ані на поминальних обідах, вона не цікавилась у сусідів ОСОБА_10 як і коли вони померли, хто здійснював їх поховання, у якому стані знаходиться майно спадкодавців, хоча можливість приймати участь в житті ОСОБА_10 та допомагати їм у ОСОБА_9 була. Позивач просила визнати себе особою, яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_11 однією сім'єю не менше п'ять років до часу відкриття спадщини та усунути ОСОБА_9 від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати в порядку спадкування за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_3, як спадкоємиці четвертої черги, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_11

Будучи допитаною в судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримала заявлені позовні вимоги з викладених у позові обгрунтувань. Вказала, що встановлення заявленого факту їй необхідне з метою прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_11, як спадкоємцем четвертої черги. Пояснила, що вона здійснила поховання ОСОБА_10 за кошти, які залишилися ще від спільного бюджету з нею, а вже поховання ОСОБА_11 вона проводила за власні кошти і частково за ті кошти, які здавали сусіди. ОСОБА_10 при житті весь час говорила, що вона у своїх батьків була одна, за весь час нікого з її родичів вона не бачила. У 1997 році помер її чоловік, який тривалий час хворів на хворобу Паркінсона. Він не міг самостійно харчуватися, міг впасти, тому вона часто допомагала йому у побуті. Відповідача ОСОБА_9 бачила на поминках після його смерті, чи приїздила вона пізніше вона не пам'ятає. Приблизно з 2003-2005 років вона почала проживати з ОСОБА_10, її син ОСОБА_17 то проживав із батьком, то жив з нею. ОСОБА_11 допомагав йому у навчанні. У 2015 році вона власними силами проводила ремонт квартирі, оскільки протікав дах. Також вона самостійно доглядає за могилами покійних ОСОБА_11, встановлені хрести й таблички, на одній із могил встановлена огорожа. Надалі в судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник позивача - адвокат Чаленко Н.В. також підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що ОСОБА_4 з 2003 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Вони вели спільне господарство, спільний бюджет, мали спільні обов'язки. Все це доводиться наданими доказами та показаннями свідків, що повністю підтверджує той факт проживання із спадкодавцем ОСОБА_11 однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Іще при житті ОСОБА_11 ОСОБА_9 не надавала йому ніякої допомоги, якої він потребував через особливості свого захворювання. Після смерті ОСОБА_11 пройшов вже тривалий час, відповідач не намагалась хоча б якимось чином відшкодувати ОСОБА_4 витрати на поховання, навіть не цікавилась де вони поховані та не відвідала могили померлих, не проводить оплати квартири та інше, тому слід її усунути від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 Просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилась, надавши до суду письмову заяву із запереченнями щодо заявлених позовних вимог. Вказала, що вона постійно проживає у державі Ізраїль. Її сестра ОСОБА_10, яка проживала в АДРЕСА_9, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, її син ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Вони ніколи не говорили їй про те, що з ними проживають "єдиною сім'єю" сусіди з квартири №39. Вона знає вдачу своєї сестри, яка казала, що буде відправляти назад грошові перекази, які вони їй надсилали, а у сторонніх людей тим більше не взяла б ані копійки. Поруч в квартирі №39 квартирі живуть ОСОБА_4 та ОСОБА_16, тому що тоді, коли працювала в обчислювальному центрі Вінницяенерго, іноді передавала своїй сестрі ОСОБА_10 дещо через свого товариша та колегу ОСОБА_21, рідного брата господаря квартири №39. Відповідач часто бувала у сестри, але не бачила в її квартирі нікого з сусідів. Відповідач, а такожїї син та дочка, які проживають за кордоном, допомагали ОСОБА_10 та ОСОБА_11, пересилали гроші, сплачували їм рахунки за користування Інтернетом декілька років, поки ті були живі, для того щоб вони постійно були на зв'язку. Після смерті сестри ОСОБА_10 її син ОСОБА_22 залишився один, і відповідач відправляла йому кошти грошовим переказом системою Вестерн Юніон для того, щоб він сплачував комунальні послуги. Проте, вона підозрювала, що він пропиває ці гроші. Тоді вона через комп'ютерну програму "Скайп" звернулась до ОСОБА_16, знаючи, що вони живуть поруч і по сусідському спілкуються, й попросила його отримувати гроші, які вона буде відправляти на його ім'я, щоб підгодовувати ОСОБА_11, сплачувати комунальні послуги, так як останній зловживав спиртним та міг "пропити" квартиру й залишитися на вулиці, на що ОСОБА_16 погодився, вони спілкувалися, переписувалися по комп'ютерній програмі "Скайп". В неї є роздруківка їх розмов, щоправда, після смерті ОСОБА_22, деякі повідомлення з невідомої для неї причини ОСОБА_16 були видалені. Грошові перекази були отримані, згодом ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_11 помер, після чого на зв'язок він більше не виходив. Всього збереглося останні два чеки грошового переказу Вестерн Юніон на ОСОБА_11 та на ОСОБА_16 Вона не змогла бути на похоронах внаслідок свого похилого віку та стану здоров'я - цукрового діабету, вона не бачить на одне око, на другому оці зір швидко погіршується, потрібна термінова операція, а дата операції відкладається вже вчетверте внаслідок поганого самопочуття. І вона вдячна сусідам за те, що не відмовилися поховати сестру та племінника. На знак подяки за їх турботу і для відшкодування їх витрат на похорони вона пропонувала їм 20% від вартості квартири після її продажу, але вони забажали 50%, які вона повинна була їм віддати до продажу квартири, і лише тоді вони були згодні віддати їй документи ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які наразі перебувають у ОСОБА_4 на незаконних підставах. Сестра збирала гроші на випадок смерті, однак, її син після її смерті їх шукав, але не знайшов. Вважає, що сестра заздалегідь віддала усі свої та його документи і гроші сусідам на зберігання, щоб ОСОБА_11 без неї не наробив дурниць, тому що після того, як вона вийшла з лікарні після хвороби, то жалілася, що ОСОБА_11 виніс з квартири усі цінні речі. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що вона є колишньою невісткою ОСОБА_9, спілкується з нею через дочку. ОСОБА_9 є людиною похилого віку, їй 82 роки, у неї цукровий діабет, вона одним оком не бачить, а на інше лише 80%. На похорони вона точно приїхати не могла. Коли за дорученням відповідача ОСОБА_9 вона приїхала до позивача ОСОБА_4 з пропозицією відшкодувати їй усі витрати на поховання, то позивач відповіла, що поховання проводила не вона, а ОСОБА_23 з квартири №20. Остання повідомила, що ОСОБА_10 їм була як мати і вони не потребують їхніх грошей. Всі документи були в квартирі ОСОБА_10, тому вони були змушені відновлювати їх для надання до нотаріальної контори. ОСОБА_9 декілька разів пересилала кошти ОСОБА_11 та ОСОБА_16, однак, в неї зберіглися лише два чеки про переказ цих коштів. На депозитний рахунок нотаріальної контори коштів для відшкодування витрат на поховання ОСОБА_11 не вносила, у зв'язку з необізнаністю законодавства. Просила відмовити у задоволені позову.

Представник відповідача ОСОБА_8 заявлені позовні вимоги не визнала повністю та пояснила, що відповідач ОСОБА_9 є людиною похилого віку, має певні захворювання, сама потребує сторонньої допомоги. Вона надавала посильну допомогу своєму племіннику ОСОБА_11, оскільки отримує незначні кошти, цікавилася його життям, про що свідчить грошові перекази та спілкування по Скайпу. ОСОБА_11 мав третю групу інвалідності, однак не був у безпорадному стані, не перебував у тяжій хворобі або каліцтві. Алкоголізм не є безпорадним станом. Позивач ОСОБА_4 була у дружніх стосунках з ОСОБА_10, а не з ОСОБА_11 Позивач не надала підтверджень спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_10, а після смерті ОСОБА_10 взагалі перестала проживати разом з ОСОБА_11, що не надає їй підстав на спадкування після його смерті. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_6 надала аналогічні пояснення й також просила у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Жмеринської міської ради за викликом в судове засідання не прибула, що перешкоджає розгляду справи.

Свідок ОСОБА_23 суду повідомила, що вона 40 років проживає в АДРЕСА_10. З ОСОБА_10 у них спільні балкони. Крім того, вони часто спілкувалися родинами. ОСОБА_24 переїхала з Російської Федерації. Ніяких родичіву неї тут не було. ОСОБА_10 за життя була самостійна та незалежна людина, однак з врахуванням віку все ж таки почала потребувати сторонньої допомоги, позивач ОСОБА_4 їй завжди надавала допомогу. В неї були проблеми із серцем, а потім було дуже важке запалення легенів. Навіть зверталися до її місця роботи для надання допомоги. ОСОБА_10 доглядала та допомагала в усьому ОСОБА_4, яка після її смерті взяла всі витрати за поховання на себе. ОСОБА_11 за життя був дуже прив'язаний до матері і після її смерті був у важкій депресіїї, зловживав алкогольними напоями, потребував сторонньої допомоги. ОСОБА_4 завжди була поруч, готувала їжу, прала його речі, надавала йому кошти. За життя ОСОБА_10 як сусідці неодноразово розповідала, що ОСОБА_9 є прийомною дочкою її батька. ОСОБА_10 після смерті свого батька відмовилася від належної їй спадщини на користь мачухи та ОСОБА_9 Потім ОСОБА_9 виїхала до Ізраїлю. 10 років тому ОСОБА_9 приїздила до ОСОБА_10 Потім вони спілкувалися по Скайпу. Вони не листувались. Більше вона відповідача не бачила. Її син також не приїзжав. Після смерті ОСОБА_11 на її адресу для її чоловіка надійшов лист з проханням забрати речі з квартири ОСОБА_11, фото та їх передати. Згодом приходила якась жінка, та пропонувала відшкодувати витрати на поховання ОСОБА_25, про кого саме вона говорить свідок одразу не зрозуміла. Витрати на поховання взяла на себе позивач ОСОБА_4, яка і доглядає за могилами ОСОБА_11. Ніхто з родичів більше не цікавився про їх місце поховання. Вона постійно бачила позивача в квартирі ОСОБА_11, вона там проживала, бачила в коридорі її верхній одяг, взуття. В них були спільні покупки. ОСОБА_4 періодично робила невеликі ремонти осель по сусідам, а зароблені кошти спільно витрачали на їх спільне харчування та інші потреби. Позивач ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_10, там були її особисті речі, постільна білизна та інше, оскільки в неї були конфліктні відносини з її родиною, однак, шлюб вона не розривала, оскільки в них був хворий син і вони не хотіли його травмувати.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він є сусідом позивача ОСОБА_4, проживає в будинку в АДРЕСА_4. Його мати та ОСОБА_10 при житті товаришували, ходили один до одного в гості, зустрічались на свята. Років десять тому ОСОБА_4 стала проживати з ОСОБА_10. Він часто її там бачив. Вона здійснила поховання ОСОБА_10 за свої кошти. ОСОБА_11 зловживав алкогольними напоями. ОСОБА_4 надавала йому кошти та готувала їжу та прала білизну, здійснила його поховання за власні на кошти і ті кошти, що надавали сусіди. На могилах ОСОБА_11 особисто був ще за їх поховання. Зі слів знає, що ОСОБА_4 продовжує доглядати за цими могилами.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_4, проживає АДРЕСА_11. В будинку мешкає з 1980 року. Дружила с ОСОБА_10, вона ніколи не говорила їй про своїх родичів. Колись згадувала, що в неї були якісь родичі, які обманули її із спадщиною та виїхали до Ізраїля. У ОСОБА_4 були конфліктні стосунки зі своєю сім'єю. Десь з 2003-2004 років вона почала проживати у квартирі ОСОБА_10 Мали спільний побут та спільні гроші. ОСОБА_10 була їй як мати, а ОСОБА_11 як брат. Похованням ОСОБА_10 займалася ОСОБА_4 ОСОБА_11 зловживав алкогольними напоями та був непристосований до життя. До нього часто приходили його друзі, були п'янки, гулянки. ОСОБА_4 виганяла їх. ОСОБА_11 клявся та божився, що це востаннє. Вона приносила йому їжу. Він помер через півроку після смерті матері. Його поховання здійснила ОСОБА_4 за свої кошти. На день його смерті, ОСОБА_4 проживала і в квартирі ОСОБА_10 та в квартирі свого чоловіка, підтримувала порядок і там, і там. Квартира ОСОБА_10 зараз закрита.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що вона працює у Жмеринському управлінні Пенсійного фонду України. У 2014 році ОСОБА_11 оформлявся на пенсію за третьою групою інвалідності, то завжди з ним була жінка ОСОБА_4, то вона навіть подумала, що то його сестра. Він зовсім не знався на документах, був розгублений. Усі заяви писав самостійно, але все ж таки потребував сторонньої допомоги. Позивач йому допомагала. Вони приходили двічі, спочатку на консультацію, а другий раз вже принесли усі документи. Згодом до них зверталася позивач за допомогою на поховання після його смерті, що складає подвійний розмір його пенсії. При виплаті цієї допомоги не з'ясовувалися родинні стосунки людини, яка зверталася з заявою. З ким проживав ОСОБА_11 їй невідомо.

Свідок ОСОБА_41 суду пояснила, що з покійною ОСОБА_10 вони були колегами та працювали стоматологами у Жмеринській стоматологічній полікліниці. Крім того, вони є сусідами, оскільки вона проживає у приватному будинку поруч з будинком, де мешкала ОСОБА_10 Мали дружні відносини, ходили один до одного в гості, спілкувалися. Завжди з ОСОБА_10 була ОСОБА_4 і вдома, і всюди.Вона готувала, прибирала, прала, проводила ремонт. ОСОБА_11 страждав на алкоголізм. Після того, як в нього стався інфаркт, ОСОБА_4 його доглядала, ходила до лікарні, аптеки. Поховання ОСОБА_10 проводила ОСОБА_4, бо ОСОБА_11 був сильно п'яний. Ні про ніяких родичів ОСОБА_10 не розповідала ані під час роботи, ані під час їх зустрічей. Упродовж її хвороби її доглядала позивач. Після смерті ОСОБА_10 ОСОБА_4 продовжувала проживати з ОСОБА_11, здійснювала за ним догляд, готувала їжу, прибирала. Сам ОСОБА_11 був непристосований до життя, він щодня зловживав спиртними напоями, потребував допомоги. У зв'язку із смертю ОСОБА_11 викликали міліцію, бо він помер сам, він дуже спився. Догляд за могилами здійснює ОСОБА_4, в неї є чоловік і є дитина. Після смерті ОСОБА_10, свідок продовжувала спілкуватися з ОСОБА_4, але значно рідше.

Свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що з покійною ОСОБА_10 вони перебували у дружніх стосунках. Після смерті чоловіка ОСОБА_10 з ОСОБА_4 разом приходили до неї на роботу, яка поряд, ОСОБА_10 часто казала, що якби не ОСОБА_4, то їй було би важко матеріально та морально. Відвідуючи ОСОБА_10 вдома, вона неодноразово бачила там ОСОБА_4, принаймні за рік до смерті ОСОБА_10 Купувала продукти, ліки та провела поховання ОСОБА_10 ОСОБА_4 із своєю подругою ОСОБА_23. Ні про яких родичів вона не чула і на нікого з них на похоронах не бачила. ОСОБА_4 проживала у квартирі ОСОБА_10 Після смерті матері ОСОБА_11 обіцяв покинути зловживати алкогольними напоями, але ж ОСОБА_4 не дружина і не мама, тому вона не могла наполягти на цьому. Свідок була у квартирі ОСОБА_11 під час сорокадення після смерті ОСОБА_10 У квартирі відчувалась жіноча рука, все було охайно. Про сім'ю ОСОБА_4 знає, що в неї чоловік хворіє на епілепсію, з ним мають конфліктні стосунки, шлюб не розривали, бо не хотіли травмувати сина. Про те, чи продовжувала ОСОБА_4 проживати успірній квартирі їй нічого невідомо, але під час життя ОСОБА_10, вона її бачила там неодноразово.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що він перебуває в шлюбі із ОСОБА_4 Подружніх стосунків не підтримують вже давно. Шлюб зареєструвалиу1990 році. Проживали в квартирі його батьків. Після народження сина стосунки стали напруженими, особливо коли він їхав по роботі у поїздки, працюючи машиністом. Часто їздив в поїздки, відрядження, на курси підвищення кваліфікації,тривалий час не буваючивдома. З 2003 року ОСОБА_4 стала проживати у квартирі ОСОБА_10, вони жили всі разом як сім'я. ОСОБА_10 була позивачеві як мати. Їх син проживав то із позивачем, то із ним, він утримував сина. Кошти на ліки та кишенькові витрати надавав лише сину, ОСОБА_4 не надавав. Офіційно шлюб не розривали, оскільки не хотіли травмувати сина, так як він хворіє на епілепсію. ОСОБА_4 мала тимчасові заробітки, оскільки вона є будівельником. Подробиць не знає, не цікавився, про це йому відомо зі слів сина. У ОСОБА_11 було хворе серце, він мав третю групу інвалідності, однак потребував сторонньої допомоги, з його слів сам собі їсти не готував. ОСОБА_4 наразі в м.Жмеринці не проживає, син проживає з ним.

Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши представлені в матеріалах справи докази, суд доходить наступного.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом роз'яснень, що містяться у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

В судовому засіданні з пояснень сторін та свідків установлено, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.16), ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.17).

Згідно копії паспорта позивач ОСОБА_4 з 29.07.1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16 (а.с.15).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як їх представлено із дотриманням вимог закону, вони не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржується.

Разом з тим, судом не приймаються до уваги доводи сторони позивача щодо проживання не менше п'яти років однією сім'єю ОСОБА_4 із ОСОБА_11, а надто упродовж заявленого періоду з ІНФОРМАЦІЯ_5 року по день смерті останнього, оскільки їх спростовано поясненнями як самої ОСОБА_4, так і поясненнями свідка ОСОБА_27 в судовому засіданні про те, що позивач у цей термін після смерті ОСОБА_10 не проживала у спірній квартирі разом із ОСОБА_11, маючи власну сім'ю у складі чоловіка та сина, лише здійснюючи догляд за ОСОБА_11, приносячи йому їжу та інколи прибираючи у його квартирі, де той влаштував притон для своїх знайомих, регулярно вживаючи алкогольні напої, що виключає з цих підстав належність позивача ОСОБА_4, яка знаходилась весь час з 29.07.1990 року і перебуває досі у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16, до спадкоємців четвертої черги за законом щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_11, саме з метою доведення чого заявлено до встановлення судом оспорюваного факту, що визначає відсутність підстав задоволення цих заявлених ОСОБА_4 вимог.

Решта досліджених судом доказів, що представлені сторонами спору, не доводять обставин проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_11 саме однією сім'єю, не спростовують вказаних висновків суду.

Зокрема, ніким із допитаних свідків така обставина не підтверджена категорично із достеменним посиланням на власну обізнаність.

Відповідно копії свідоцтва про права власності на житло від 25.03.1993 року, квартира АДРЕСА_5 належить на праві приватної, спільної (сумісної) власності ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с.18).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №41998507, 03.11.2015 року Жмеринською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_11 (а.с.20).

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_6 станом на 04.08.2016 року без врахування ПДВ становить 239531 грн., що підтверджується звітом СПД ОСОБА_31 (а.с.21-30).

Згідно копії довідки ФОП "ОСОБА_40." від 11.11.2015 року ОСОБА_4 здійснила захоронення ОСОБА_10 Загальна сума поховання становить 3000 грн.(а.с.31).

За ритуальний товар та послуги, згідно копії товарного чеку №101 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року виданого ФОП "ОСОБА_40." сплачено 3000 грн. (а.с.32).

Згідно копій рахунків від 27.10.2015 року №234 та №178 ФОП "ОСОБА_40." за тюль та церковний набір сплачено 105 грн. (а.с.32), за копку ями, вантажників, гроб та автобус сплачено 2173 грн.(а.с.33).

ОСОБА_4 зверталась до КП "Жмеринкакомунсервіс"із заявою від 22.06.2016 року №330 стосовно проведення поточного ремонту покривлі над квартирою АДРЕСА_1. Поточний ремонт покривлі вказаного будинку було виконано у липні 2016 року (а.с.35), що підтверджується повідомленням на адвокатський запит від 01.08.2016 року №40 (а.с.34).

Відповідно копії рішення обласної ЛКК від 17.03.2014 року (протокол №49) хворого ОСОБА_11 за станом здоров'я рекомендовано направити на МСЕК (а.с.37).

Згідно довідок до актуогляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААВ №545609 від 03.04.2014 року та серії 12 ААА №045125 від 18.05.2015 року ОСОБА_11 була послідовно встановлена третя група інвалідності загального захворювання на строк до 01.06.2016 року, протипоказана праця зі значним фізичним та нервово-емоційним напруженням, рекомендовано диспансерний нагляд, амбулаторне та стаціонарне лікування (а.с.36).

Відповідач ОСОБА_9 (дівоче прізвище ОСОБА_32) народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, батько ОСОБА_32, мати ОСОБА_33, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с.77).

14.08.1955 року відповідач ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_34 та змінила прізвище з "ОСОБА_9" на "ОСОБА_9", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 (а.с.76).

08.11.2015 року відповідач ОСОБА_9 подала заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.79-81).

Згідно копій матеріалів витребуваної судом спадкової справи №288/2015 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_11, 03.11.2017 року від позивача ОСОБА_4, а 24.11.2015 року від відповідача ОСОБА_9 до Жмеринської міської державної нотаріальної контори надійшли заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 (а.с.93-103).

Згідно копії квитанції WesternUnion №299667972 від 10.09.2015 року, переклад якої з івріту на українську мову нотаріально завірено державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, відповідач ОСОБА_9 здійснила переказ коштів у сумі 100 доларів США на ім'я ОСОБА_16 (а.с.150-152).

Відповідно копії квитанції WesternUnion №269253142 від 10.06.2015 року, переклад якої з івріту на українську мову нотаріально завірено державним нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, відповідачем ОСОБА_9 здійснено переказ коштів у сумі 100 доларів США на ім'я ОСОБА_11 (а.с.153-155).

Згідно копії листа Інституту національного страхування від 13.05.2015 року, переклад якої з івріту на українську мову нотаріально завірено державним нотаріусомТретьої Вінницької державної нотаріальної контори, відповідач ОСОБА_9 зверталася з заявою про виплату страхової допомоги по догляду (а.с.156-160) .

ОСОБА_10 (дівоче прізвище ОСОБА_33) народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 року, батько ОСОБА_32, мати ОСОБА_35, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 03.11.2016 року (а.с.230).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6, 06.07.1948 року ОСОБА_10 (дівоче прізвище ОСОБА_35) уклала шлюб з ОСОБА_36 та змінила прізвище з "ОСОБА_9" на "ОСОБА_42" (а.с.206), а 29.09.1954 року вона уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище з "ОСОБА_42" на "ОСОБА_11", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 (а.с.207).

Отже, стосунки ОСОБА_4 та ОСОБА_11 принаймні після смерті його матері формально обмежувались наданням останньому помірної допомоги позивачем у питаннях харчування та загального побуту, однак вочевидь не становили обставин спільного проживання однією сім'єю, як визначальних умов щодо спадкоємця четвертої черги за законом.

Судом визначаються недопустимими доказами представлені стороною відповідача письмові заяви ОСОБА_37 та ОСОБА_38 (а.с.146-147,182-184; 148-149 відповідно) оскільки вони хоча й містять певні відомості щодо спірних правовідносин, однак, не отримані судом у визначений законом спосіб безпосереднього допиту свідків у судовому засіданні, а відтак не приймаються судом до уваги.

Незважаючи на це, в судовому засіданні також встановлено безпідставність решти заявлених ОСОБА_4 позовних вимог, що визначається як наведеною відсутністю підстав щодо визнання факту її спільного проживання однією сім'єю із ОСОБА_11 протягом не менше п'яти років до дня смерті останнього, а відтак непоширення на позивача прав спадкоємця четвертої черги за законом щодо спірної спадшини, так і виключається іншими обставинами.

Відповідно до положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження та припиняється у момент її смерті; право власності відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України припиняється у разі смерті власника.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до змісту ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч.1-5 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя, окрім спадкоємців за заповітом.

Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини.

Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду.

Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу.

За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В ході судового розгляду судом, зокрема, встановлено, що відповідач ОСОБА_9 є рідною сестрою померлої ОСОБА_10, маючи із нею спільного батька ОСОБА_32, що доводиться наведеними вище правовстановлюючими документами, а отже померлий син ОСОБА_10 - ОСОБА_11 є племінником відповідача, яка таким чином є спадкоємцем третьої черги за законом щодо його майна, тобто належить до спадкоємців попередньої черги за законом порівняно із четвертою чергою спадкування за законом, яку має позивач, а відтак має пріорітетніше, аніж позивач ОСОБА_4 право на спадкування щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_11

При цьому суд визнає неаргументованими твердження сторони позивача щодо необхідності усунення ОСОБА_9 від права на спадкування за законом щодо спірної спадщини, з підстав ненадання нею допомоги ОСОБА_11, оскільки судом встановлено, що останній не був людиною похилого віку, не мав каліцтва та вочевидь не перебував у безпорадному стані, бо його обмежена здатність щодо самообслуговування не була зумовлена тяжкою хворобою, а визначалась здебільшого обставинами його зловживання алкогольними напоями та особливостями виховання.

Інших підстав за визначеним законом обмеженим переліком умов для усунення від права на спадкування судом не встановлено, оскільки заявлені представником позивача обставини щодо невідшкодування ОСОБА_9 витрат ОСОБА_4 на поховання ОСОБА_10 та ОСОБА_11, байдужого ставлення до місця поховання останніх не підлягають врахуванню до наведеного переліку, що не включає такої бездіяльності спадкоємців після відкриття спадщини. Тому позов в цій частині вимог підлягає залишенню без задоволення.

З урахування сукупності встановлених обставин, зокрема, пов'язаних із недоведеністю факту проживання позивача однією сім'єю із спадкодавцем ОСОБА_11 не менше п'яти років до часу смерті останнього та відкриття спадщини щодо його майна, у тому числі успадкованого після смерті матері ОСОБА_10, а отже, й недоведеністю належності позивача до четвертої черги спадкоємців за законом щодо спірної спадщини, а надто з огляду на приналежність відповідача ОСОБА_9 до приорітетнішої третьої черги спадкоємців за законом, подання нею своєчасно в межах шестимісячного строку та у встановленому порядку нотаріусу письмової заяви про прийняття даної спадщини й за відсутності підстав щодо відсторонення відповідача від спірної спадщини, оспорюване право власності на квартиру АДРЕСА_7, як на об'єкт спадкового майна, не може бути визнано за позивачем і у цій частині позовних вимог також слід відмовити у зв'язку із переходом усіх прав та обов'язків спадкодавця ОСОБА_10 одноособово саме до його тітки - відповідача ОСОБА_9, як спадкоємця третьої черги за законом при відсутності спадкоємців першої чи другої черги за законом, або за заповітом.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено відсутність підстав до задоволення жодної з трьох вимог позивача ОСОБА_4, а тому у задоволенні її позову слід відмовити в повному обсязі.

За наслідком прийняття рішення по суті заявленого цивільного спору підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.09.2016 року (а.с.63) щодо заборони нотаріусам Жмеринської міської державної нотаріальної контори вчиняти будь-які нотаріальні дії, пов'язані з оформленням права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_8, спадкодавцем якої є ОСОБА_11 (спадкова справа 288/2015 р.), потреба у подальшому застосуванні яких наразі відпала.

Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8, 15, 57, 60, 61, 155, 174, 209, 212-215, 234, 256, 257, 259 ЦПК України, ст.25, 346, 1216-1218, 1223, 1224, 1258, 1263, 1264, 1269, 1270 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про встановлення факту проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини; усунення ОСОБА_9 від права на спадкування за законом щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнання за ОСОБА_4 в порядку спадкування права власності на квартиру АДРЕСА_3, як спадкоємиці четвертої черги за законом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_11, - відмовити.

Скасувати накладену ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.09.2016 року заборону нотаріусам Жмеринської міської державної нотаріальної контори вчиняти будь-які нотаріальні дії, пов'язані з оформленням права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_8, спадкодавцем якої є ОСОБА_11 (спадкова справа 288/2015р.)

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а відсутньою в судовому засіданні особою, яка бере участь у справі, - у той же строк з часу отримання копії рішення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.