У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів:Євтушенко О.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Мурадової Світлани Григорівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_7, про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі правовстановлюючого документа і зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2010 року було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказаним судовим рішенням надано позивачу право продажу павільйону АДРЕСА_1, для задоволення вимог за кредитним договором від 16 липня 2007 року.

Для продажу павільйону ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідний правовстановлюючий документ, яким є договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, посвідчений 7 серпня 2002 року приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г.

Позивач зазначав, що банк звертався до приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Мурадової С.Г. із заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, однак нотаріус відмовив у його видачі.

З урахуванням зазначеного, позивач просив: визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Мурадової С.Г. у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2010 року у цивільній справі № 2-3248/104; зобов'язати приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Мурадову С.Г. видати ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, посвідченого 7 серпня 2002 року приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г., за реєстровим № 5579.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 1 грудня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Визнано незаконними дії приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Мурадової С.Г. щодо відмови 19 квітня 2013 року представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» у видачі дублікату договору купівлі-продажу від 7 серпня 2002 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, за реєстровим № 5579, павільйону АДРЕСА_1.

Зобов'язано приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Мурадову С.Г. видати представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2016 року рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 1 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки банку надані всі необхідні повноваження для здійснення продажу майна, проте відсутність у позивача правовстановлюючих документів позбавляє його можливості укласти відповідний правочин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що приватний нотаріус відповідно до вимог чинного законодавства правомірно відмовила позивачу у видачі дублікату договору купівлі-продажу від 7 серпня 2002 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 16 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останній кредит в сумі 18 000 доларів США зі сплатою 17% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення не пізніше 17 липня 2017 року.

На забезпечення виконання умов кредитного договору між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_7 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме павільйон АДРЕСА_1.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2010 року (яке набрало законної сили) позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Ухвалено передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_7 належне їй на праві власності заставне майно, яке зазначено у договорі застави від 16 липня 2007 року.

У рахунок погашення заборгованості в сумі 22 395,15 доларів США за кредитним договором від 16 липня 2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу позивачем з укладенням від імені ОСОБА_7 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем та з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності.

Для продажу вказаного павільйону 8 квітня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу Мурадової С.Г. із заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу, за яким покупцем є ОСОБА_7, що посвідчений приватним нотаріусом 7 серпня 2002 року.

19 квітня 2013 року приватний нотаріус Мурадова С.Г. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на положення ст. 53 Закону України «Про нотаріат» та главу 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначивши, що дублікат такого договору видається за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія. Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» не є такою особою, дублікат договору банку видано бути не може.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону, тобто шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено перелік підстав для відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії, який не є вичерпним.

За змістом ст. ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат» дублікат нотаріально посвідченого документа видається нотаріусом у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою виключно юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або у відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії.

Відповідно до п. 1.1 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (зі змінами і доповненнями), підставою видачі дубліката документа є втрата або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК), суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що пред'явлений позов є недоведеним та необґрунтованим, оскільки позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» не є стороною зазначеного договору купівлі-продажу і не відноситься до кола осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялась нотаріальна дія із посвідчення цього договору.

Крім того, у справі відсутні докази на підтвердження факту втрати чи зіпсування правовстановлюючого документа на нерухоме майно боржника або неможливості витребування цього документа у нього.

При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження факту порушення його прав відповідачем, оскільки на підставі рішення суду позивачу надано право продажу предмета іпотеки з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою - покупцем та надано всі необхідні для цього повноваження, а за відсутності відмови нотаріуса у посвідченні такого договору - відсутні підстави для висновку про порушення прав позивача відповідачем - приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г.

Доводи касаційної скарги щодо застосування ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки від імені боржника, необґрунтовані, оскільки вказана норма не передбачає право банку отримувати у нотаріуса правовстановлюючі документи для укладення правочину.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для видачі позивачу дубліката договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, посвідченого 7 серпня 2002 року приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Мурадовою С.Г.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішенняапеляційного суду Донецької області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: О.І.Євтушенко О.В.Кадєтова С.О.Карпенко Г.І.Мостова