Справа № 202/4419/17
Провадження № 2/202/2170/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №275», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №275», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру №37 в корпусі 1 у будинку №75А по вул. Янтарна в м. Дніпро. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01 вересня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_5 03 травня 1979 року ОСОБА_5 як члену Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №275» видано ордер №296 на право зайняття трикімнатної квартири №37 в корпусі 1 у будинку №75А по вул. Янтарна в м. Дніпропетровську (наразі Дніпро), виданий на підставі списків ЖБК №275, затверджених виконкомом міської ради народних депутатів міста Дніпропетровськ від 09 листопада 1978 року за №727 параграф 10. 13 листопада 2006 року спадкодавцем ОСОБА_5 було складено заповіт, посвідчений нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №1-4897. За заповітом спадкоємцями є дочки померлої - позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вартість вищезазначеної квартири ОСОБА_5 було сплачено у повному обсязі, однак за життя право власності на неї остання не зареєструвала. Зазначає, що на підставі ст.15 ЗУ «Про власність» ОСОБА_5 набула право власності на вищезазначену квартиру. Таким чином спірна квартира входить до складу спадщини. Після смерті спадкодавця 09 вересня 2016 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері. 24 квітня 2017 року постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену квартиру у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючий документ на спадкове майно. На підставі викладеного просить суд визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру №37 в корпусі №1 у житловому будинку №75А по вул. Янтарній в м. Дніпро, яка складається з: 1- коридор площею 5 кв.м., 2- ванна площею 2,1 кв.м., 3 вбиральня площею 1,1 кв.м., 4 кухня площею 7,4 кв.м., 5 шафа площею 0,4 кв.м., 6 житлова кімната площею 12,8 кв.м., 7 житлова кімната площею 17,8 кв.м., 8 житлова кімната площею 13,4 кв.м., 9 лоджія площею 1,8 кв.м.

Позивач зі своїм представником в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява за якою остання просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі. В заяві зазначили, що позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Представник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №275» в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2016 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №700122, виданого Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05 вересня 2016 року.

За свого життя, з 1979 року по день своєї смерті, ОСОБА_5 була членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №275» та мешкала за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №275» №23 від 12.09.2016 року вартість квартири №37 у корпусі №1 в будинку №75А по вул. Янтарна у м. Дніпропетровську у розмірі 7138,00 р. було виплачено у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Анологічна позиція міститься у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» згідно якої якщо будівництво здійснювалося згідно із законом,то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Окрім того, відповідно до змісту зазначеному у п. 8 вищезазначеної постанови, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включаються і кооперативні квартири.

Таким чином, відповідно до зазначених вище положень Закону України «Про власність», що діяв на той час, ОСОБА_5 стала власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається зі спадкової справи №13/2016, відкритої до майна померлої 01 вересня 2016 року ОСОБА_5, 09 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті її матері ОСОБА_5

Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру №37 в корпусі №1 в житловому будинку №75А по вул. Янтарна у м. Дніпрі у звязку з тим, що у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

З вищезазначеної постанови вбачається, що відповідно до довідки КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 02 червня 2017 року №7060, станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_3 відсутні відомості щодо реєстрації права власності на вищезазначену квартиру.

Згідно копії технічного паспорту на квартиру №37 в корпусі №1 у житловому будинку №75А по вул. Янтарній в м. Дніпро (до перейменування м. Дніпропетровськ) вищезазначена квартира складається з: 1- коридор площею 5 кв.м., 2- ванна площею 2,1 кв.м., 3 вбиральня площею 1,1 кв.м., 4 кухня площею 7,4 кв.м., 5 шафа площею 0,4 кв.м., 6 житлова кімната площею 12,8 кв.м., 7 житлова кімната площею 17,8 кв.м., 8 житлова кімната площею 13,4 кв.м., 9 лоджія площею 1,8 кв.м.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи.

Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України, що відповідає правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у п. 3.1. Інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року.

Таким чином, із аналізу вищевказаних правових норм, судом встановлено, що позивачем було дотримано всіх визначених законодавцем обставин для набуття права власності на спадщину. Однак своє право позивач не в змозі реалізувати, в зв'язку з чим дане право підлягає судовому захисту.

Аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення, оскільки іншим шляхом, крім визнання права власності в порядку спадкування за заповітом у судовому порядку у позивача немає можливості захистити своє право і отримати спадщину.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1261, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 11,57 - 64, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №275», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру №37 в корпусі №1 у житловому будинку №75А по вул. Янтарній в м. Дніпро, загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м., яка складається з: 1- коридор площею 5 кв.м., 2- ванна площею 2,1 кв.м., 3 вбиральня площею 1,1 кв.м., 4 кухня площею 7,4 кв.м., 5 шафа площею 0,4 кв.м., 6 житлова кімната площею 12,8 кв.м., 7 житлова кімната площею 17,8 кв.м., 8 житлова кімната площею 13,4 кв.м., 9 лоджія площею 1,8 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після померлої 01 вересня 2016 року ОСОБА_5.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.