Справа № 463/4992/16 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/783/1796/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника відповідача ПАТ«Дельта Банк» -

Антонюк І.В., позивача ОСОБА_3, її представника -

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Омега Банк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання договорів недійсними,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними: кредитний договір №1308/0908/55-007 від 17.09.2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5; договір поруки №1308/0908/55-007-Р-1 від 17.09.2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_5; договір іпотеки №1308/0908/55-007-Z-1 від 17.09.2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_5; договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений 25.05.2012 року між ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за №1306, 1307, в частині, що стосується відчуження прав вимоги за кредитним договором №1308/0908/55-007 від 17.09.2008 року, договором поруки №1308/0908/55-007-Р-1 від 17.09.2008 року та договором іпотеки №1308/0908/55-007-Z-1 від 17.09.2008 року.

25.11.2016 року позивачем ОСОБА_3 було подано заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за оспорюваними позивачем договорами, та заборони укладати договори про відступлення в будь-який спосіб права вимоги за оспорюваними кредитним договором, договорами поруки та іпотеки, та заборони органам державної реєстрації прав та обтяжень здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаного вище нерухомого майна.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову в даній справі позивач, зокрема, покликалась на те, що ПАТ «Дельта Банк» уже робив спроби в незаконний спосіб відчужити права вимоги за кредитними договорами, укладеними з фізичними особами-позичальниками (більше 2 тисяч осіб) на суму більше 1,2 млрд. грн., і такі договори купівлі-продажу прав вимоги були визнані рішеннями судів недійсними. Крім того, зазначала, що 17.11.2016 року Правлінням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» прийнято рішення «Про затвердження умов продажу активів ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким заплановано продаж активів банків, які ліквідуються, в тому числі на торги виставляються основні засоби та права вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» на суму 152,80 млн. грн., а тому у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28.11.2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 81,6 кв.м., реєстраційний номер майна 871769; заборонено ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Омега Банк» укладати договори про відступлення в будь-який спосіб права вимоги за кредитним договором №1308/0908/55-007 від 17.09.2008 року, договором поруки №1308/0908/55-007-Р-1 від 17.09.2008 року та договором іпотеки №1308/0908/55-007-Z-1 від 17.09.2008 року; заборонено суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову в даній справі відмовити. Апелянт вважає, що позивачем всупереч вимогам статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову належним чином необґрунтовано необхідності у застосуванні вказаних у ній заходів забезпечення позову, а судом не враховано, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності суб'єкта господарювання. Апелянт вважає, що вжиті судом заходи забезпечення є неспівмірними заявленим позивачем вимогам в даній справі. Крім того, звертає увагу, що діюче законодавство України не містить заборони щодо відступлення прав вимоги за кредитами на користь інших осіб, тому незаконною та необґрунтованою вважає вимогу позивача про забезпечення позову шляхом заборони укладати договори про відступлення в будь-який спосіб права вимоги за кредитним договором, договорами поруки та іпотеки. Зазначає, що відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України та за умовами кредитного договору, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, а тому, відсутні правові підстави для вжиття вказаного виду забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, який стосується, в тому числі, належного позивачеві на праві спільної часткової власності нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за оспорюваними позивачем договорами іпотеки та купівлі-продажу права вимоги, а тому забезпечення позову в даній справі шляхом накладення арешту на це нерухоме майно є співмірним із заявленими позивачем вимогами. Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що не вжиття судом вказаного вище заходу забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки правовим наслідком визнання правочину недійсним є застосування реституції (повернення сторін в попереднє становище).

Таким чином, суд першої інстанції в цій частині вирішив питання про забезпечення позову з дотриманням вимог процесуального закону, а тому оскаржувану ухвалу суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно слід залишити без змін.

В іншій частині оскаржуваної ухвали, яка стосується забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, в тому числі й щодо вказаного вище нерухомого майна, суд жодним чином своїх висновків про необхідність у застосуванні такого виду забезпечення не обгрунтував і не врахував, що такий вид забезпечення позову виходить за межі предмету спору в даній справі, що є порушенням названих вище норм процесуального закону, а тому в цій частині ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, про які вона просить у своїй заяві, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ч.1 п.2, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2016 року скасувати в частині заборони публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», публічному акціонерному товариству «Омега Банк» укладати договори про відступлення в будь-який спосіб права вимоги за кредитним договором №1308/0908/55-007 від 17.09.2008 року, договором поруки №1308/0908/55-007-Р-1 від 17.09.2008 року та договором іпотеки №1308/0908/55-007-Z-1 від 17.09.2008 року; заборони суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на квартиру АДРЕСА_1, і постановити в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову в цій частині відмовити.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.

З оригіналом згідно.

Судове рішення набрало законної сили 25 квітня 2017 року.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Бойко С.М.

Дата оформлення копії 03 травня 2017 року.

Помічник судді Кахновець С.О.