Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/8568/17 Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/3419/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

В обґрунтування вимог зазначили, що згідно зі свідоцтвом про народження ЯЮ № 824963, виданого 10.03.1951 року, 18 липня 1927 року народився ОСОБА_5. Батько - ОСОБА_6, польська національність, мати - ОСОБА_7, польська національність. Таким чином, ОСОБА_5 (дідусь ОСОБА_3) за національністю - «поляк».

Відповідно до свідоцтва про народження ЯЯ № 207985 від 21.12.1949 року, а також витягу № 9 від 11.05.2017 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, 11 грудня 1949 року народився ОСОБА_8. Батько - ОСОБА_5, польська національність. Мати - ОСОБА_9, українська національність. Таким чином, ОСОБА_8 за національністю - «поляк».

06 червня 1971 року народилася заявниця ОСОБА_10 Батько - ОСОБА_8 (як встановлено, за національністю - «поляк»). Мати - ОСОБА_11 (за національністю -«українка»), тому ОСОБА_10 вважає, що за національністю є «полькою».

При державній реєстрації народження заявниці ОСОБА_10 (свідоцтво про народження І-ЖС № 317649 від 03.07.1971), національність батька ОСОБА_8 помилково була вказана «українець» замість дійсної національності «поляк». Внесення змін до цього актового запису щодо національності батька можливо лише за рішенням суду.

27 лютого 1999 року заявниця ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_3 у звязку з одруженням з ОСОБА_12

ОСОБА_3 було видано за законодавством ОСОБА_13 Карту поляка, чим засвідчено її належність до польської національності. Однак, це не є підставою для усунення помилки щодо національності батька шляхом внесення змін до актового запису про народження.

19 січня 1999 року народилася заявниця ОСОБА_4, батьки якої - ОСОБА_12 та ОСОБА_3 Оскільки ОСОБА_3 за національністю - «полька», вважає, що її дочка ОСОБА_4 також за національністю - «полька».

Незважаючи на те, що її мати за національністю - «полька», ОСОБА_4 не може отримати Карту поляка, оскільки в актовому записі про народження її матері національність діда зазначена «українець», що перешкоджає встановити належність ОСОБА_4 до польської національності та перешкоджає отримати Карту поляка.

Від встановлення факту належності осіб до польської національності залежить реалізація їхніх прав, проте за чинним законодавством органи РАЦС не встановлюють національність особи при народженні, а виправлення вже існуючих помилок щодо неправильно зазначеної національності можливе лише в судовому порядку.

На підставі зазначеного просили:

1. Встановити факт, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 за національністю - «поляк».

2. Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за національністю - «полька».

3. Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 за національністю - «полька».

4. Зобов'язати Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести зміни до актового запису № 658 від 03 липня 1971 року Заводського Райбюро ЗАГС міста Запоріжжя, де у графі національність батька ОСОБА_8 вказати національність «поляк» та видати відповідне свідоцтво.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя суду першої інстанції виходив з того, що судам не підвідомчі спори про встановлення національності.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом вказаної норми, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення" при вирішенні питання про підвідомчість справи, суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідна правова позиція висловлена і Верховним Судом України в узагальненні "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" 2012 року, де зокрема зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності.

Нормативно-правовим актом, яким врегульовані питання внесення змін до актових записів цивільного стану є Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 р.

Відповідно до зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Таким чином, Правилами передбачено позасудовий порядок вирішення питань щодо внесення змін до актових записів, і у разі складання висновку про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану така відмова оскаржується в судовому порядку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість розгляду заявлених вимог в окремому провадженні та відмову у відкритті провадження.

Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, законно та обґрунтовано дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Немає передбачених законом підстав для скасування ухвали судді.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: