Справа № 361/4671/17 Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/5971/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 26.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.

за участю секретаря Воробей В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року за скаргою ОСОБА_2 на дії Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив Плюс» у виконавчому провадженні № 53796639,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Броварського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 53796639.

Заявник свої вимоги обґрунтував тим, що головним державним виконавцем Броварського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3, за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Актив Плюс» від 14 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53796639 на виконання виконавчого листа, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 22 травня 2014 року № 361/651/2014-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 107548,77 грн. основного боргу, 8711,17 грн. пені та 1162,60 грн. судового збору.

Зазначав, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження не отримував, про виконавче провадження дізнався під час вилучення автомобіля.

Вважає, що виконавче провадження відкрито після спливу строку предявлення виконавчого документу до виконання, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», у звязку з чим, всі виконавчі дії вчинені державним виконавцем у межах виконавчого провадження №53796639 вчинені без належних правових підстав та підлягають скасуванню.

Просив суд визнати виконавче провадження № 53796639 таким, що відкрито без встановлених законом правових підстав, визнати протиправними всі дії та рішення державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ Київської області Турчиної О.С. вчинені у межах виконавчого провадження № 53796639, зобовязати державного виконавця скасувати всі виконавчі дії, вчинені у межах виконавчого провадження № 53796639, повернути йому вилучене майно та грошові суми, скасувати накладені арешти та закінчити оскаржуване виконавче провадження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 53796639 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою його скаргу задовольнити, посилаючись на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та постановлений з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, його прендставника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, скарга ОСОБА_5 задовленню не підлягає оскільки виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" 13455,37 доларів США пред"явлений у межах строків визначених п.5 "Прикінцевих та перехідних полодаень" Закону №1404-VIII.

З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може.

Так, згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (606-XIV від 21.04.1999) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 22 вказаного вище Закону, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 3 ст. 23 вказаного Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Зміст оскаржуваної ухвали суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 22 травня 2015 року повернуто стягувачу виконавчий лист № 361/651/2014-ц від 22 травня 2014 року. Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання в строк до 22 травня 2016 року (а.с.106).

У квітні 2017 року стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» звернулася до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с.37).

Постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області від 19 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 361/351/2014-ц від 22 травня 2014 року (а.с.46).

Частиною 1 статті 64 Конституції України зазначено, що конституційні права не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Це правило закріплено також ч.7 ст. 319 ЦК України.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України (стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIІІ).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

02 червня 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIІІ (далі Закон № 1404-VIІІ).

Пунктом 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1404-VIІІ передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

На виконавчому листі № 361/651/2014-ц містяться дві відмітки про повернення виконавчого листа без виконання: 24.07.2014 року та 22.05.2015 року, що свідчить про те, що зазначений виконавчий лист вже двічі було звернуто до виконання раніше.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції, чинній у період з травня 2015 р. по травень 2016 р. включно, виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання протягом одного року з дати винесення постанови про його повернення без виконання.

Тобто строк повторного звернення до виконавчого листа після його повернення, яке датується 22.05.2015 року - сплив 22.05.2016 року, так як і сплив на час ухвалення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року за №1404-VIІІ.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

За таких умов, п. 5 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року за №1404-VIІІ жодним чином не може розглядатися, як норма права, що відновлює строк предявлення виконавчого документа до виконання, який скінчився до набрання сили означеним законом.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що виконавче провадження №53796639 про примусове виконання виконавчого листа № 361/651/2014-ц виданого 22.05.2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області було відкрито після спливу строку предявлення виконавчого документу до виконання і відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної станом на 2017 рік), пропуск строку предявлення документу до виконання унеможливлює відкриття виконавчого провадження та здійснення примусового виконання.

Відповідно до вимог статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Внаслідок чого, зазначена вище постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження була вчинена без належних на те правових підстав та підлягає скасуванню.

Щодо вирішення вимог скарги в іншій частині, колегія суддів приходить до висновку про залишення їх без задоволення, виходячи з того, що заявником вказані вимоги скарги не конкретизовані як в частині суми коштів, так і в частині ідентифікуючих даних щодо майна.

Керуючись ст. 58, 64, 124 Конституції України, ст. 319 ч.7 ЦК України, ст. 367, 382-384, 447, 450, 451 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2017 року скасувати та ухвалити постанову про часткове задоволення скарги.

Скаргу ОСОБА_2 на дії Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області задовольнити частково.

Визнати постанову головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області про відкриття виконавчого провадження від 19 квітня 2017 року незаконною та скасувати її.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_6