Провадження № 2/752/5415/17
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

01.11.2017 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

Встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.09.2017 року, підсутдність у даній справі визначена за Голосіївським районним судом м. Києва, відповідно до Закону України " про забезпечення прав та свобод громадян та правовий статус на тимчасово окупованій території України ".

В обгрунтування позову позивач вказує що відповідач по справі є батьком малолітнього ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі. Однак своїх обов"язків по відношенню до дитини відповідач не виконує, жодних стосунків між батьком та дитиною не існує.

Відповідач не приймає участі у житті дитини, не надає допомоги Тому позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, яким просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо свого сина ОСОБА_3, 2012 року народження.

До суду представник позивача подаа клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3, 2012 року народження.

Відповідач до суду повторно не з"вився, про дату, місце та час судового засідання повідомлявся. шляхом розміщення оголошення на сайті суду, оскільки поштова кореспонденція до РАК не відправляється.

Представник Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві також просила слухати справу за її відсутності.

Служба у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві на виконання вимог ст.19 СК України позбавлена можливості провести обстеження житлово-побутових умов сторін у справі та зробити Висновок щодо заявленого предмету спору. а також відсутність у судовому засіданні відповідача та його письмових пояснень з приводу заявленого предмету спору, суд позбавлений можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову,а також приймаючи до уваги положення Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 про, що в Книзі реєстрації народжень, зроблено відповідний актовий запис № 228 (а.с.15). Батьками дитини зазначено сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1

В даний час малолітня дитина прохиває на тимчасово окупованій території АРК Україна .

Батьки дитини, сторони по справі, перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2013 року, який у відповідності до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року було розірвано (а.с.23).

У відповідності до Заочного рішення Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 24 вересня 2013 року (а.с.20) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, 2012 року народження аліменти у розмірі 1200,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

Вказаним рішенням, яке набрало закнної сили встановлено, що відповідач ОСОБА_2не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина, який проживає з матір"ю, позивачкою по справі.

У відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини встановлені судовим рішенням.

Відповідно до ст..11 Закону № 2402 -111 сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами .

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Які не виконують батьківських обов"язків, і способом захисту прав та інтересів дитини .

Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дитини стверджується наданими судовими рішеннями.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Враховуючи вищевикладене, а також з метою попередження негативних наслідків для дитини, суд вважає за доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3,2012 року народження.

Задовольняючи позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, суд бере перш за все до уваги те, що малолітня дитина наразі перебуває на межі віку,який є найбільш важкий і складний з усіх дитячих вікових груп, що представляють собою період становлення особистості. Цей вік характеризується наявністю самих різноманітних проблем і труднощів, які найчастіше витісняються у зв"язку зі страхом усвідомлення. У формуванні самооцінки підлітків значну роль відіграєсім"я, стиль сімейного виховання, який визначається батьківськими ціннисними орієнтаціями, установками, емоційним ставленням до дитини. Особливості сприйняття батьків дитиною і способи поведінки з ними обумовлюють засвоєння підлітками основних прави і норм поведінки,виробляють їх позицію по відношенню до світу і самому себе .

Малолітньому ОСОБА_3 потрібно забезпечити у сім"ї достатньо їжі, задовільне житло, люблячого батька, який би підтримува його, послідовність у його вихованні, здобутки і повагу з метою виховання почуття власної гідності у дитини для виховання достойного громадянина України .

На підставі викладеного ,ст.с. 164 , 165 ,166, СК України та керуючись ст.ст. 212-215,226 ЦПК України , суд -

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав -задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Заочне рішення може бути переглянуте судом,який його ухвалив за письмовою заявою відповідача в справі.

Суддя: