Справа № 477/683/17
Провадження № 2/477/576/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про встановлення юридичних фактів та про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 6,47 га умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті свого батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 залишилася в спадок зазначена земельна частка (пай), яку він отримав в порядку спадкування після смерті свого батька та брата, але не переоформив її на себе, тому він не взмозі оформити її в нотаріальному порядку, оскільки не представив належний правовстановлюючий документ на цю спадщину.

Вказуючи, що він прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2, але через зазначену обставину не може її оформити в нотаріальному порядку, хоча наданими документами підтверджується, що ділянка перейшла в порядку спадкування до його батька, тому належала йому на час його смерті, але не була ним переоформлена, тому просив винести рішення про визнання за ним права власності на дане спадкове майно в судовому порядку.

В подальшому, під час розгляду справи збільшив свої вимоги і також просив встановити декілька фактів родинних відносин, а саме:

-між померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_4 - що перший був батьком другого;

-між ОСОБА_3 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 - що перший був батьком по відношенню до іншого;

-між ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3, та його рідним братом ОСОБА_4.

На обґрунтування цьому вказував, що встановлення фактів родинних відносин необхідно для підтвердження належності спадщини та переходу її в порядку спадкування.

В судове засідання позивач не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, наполягав на задоволенні свого позову.

Представник відповідача до судового засідання також не з'явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер громадянин ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай) розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області, із земель КСП ім. Маршала Жукова, на підтвердження чого йому був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

На час його смерті діяли положення Цивільного кодексу України 1963 року.

Відповідно до ст. 524 цього Кодексу спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом; спадкоємство за законом мало місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 525 та ст. 526 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місце знаходження майна або його основної частини.

До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 відносилися, згідно з положеннями ст. 529 ЦК України 1963 року, його діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 548 та ст. 549 того ж Кодексу спадкоємець, щоб придбати спадщину, повинен її на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини прийняти: фактично вступити в управління або володіння спадковим майном або ж подати державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Обоє сина спадщину після смерті батька прийняли, оскільки проживали разом з ним на час його смерті і вступили в управління його спадковим майном у виді будинку з господарськими та побутовими спорудами. Їх частки в спадковому майні, згідно зі ст. 529 ЦК України 1963 року, є рівними, тобто по 1/2 частині кожному.

Крім того, в написанні прізвища первісно власника-спадкодавця та спадкоємців є розбіжності: він - ОСОБА_3, а його сини мають прізвище - ОСОБА_4.

Тобто документально прямо не підтверджено їх родинні відносини.

Згідно зі ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи і про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України).

Також, в ст. 256 цього ж Кодексу визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 цієї статті).

З досліджених доказів у справі вбачається, що співпадання даних про місце проживання, народження, по-батькові спадкодавця та спадкоємців, а також співпадання більшої частини їх прізвищ (...гурський) вказує, що ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

В подальшому ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5

На час його смерті діяли положення вже Цивільного кодексу України 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

На час його смерті з ним проживав ОСОБА_2, який відповідно до вказаних вище положень ЦК України прийняв спадщину у виді 1/2 частини земельної частки (паю).

Він, як брат померлого, відповідно до положень ст. 1262 ЦК України, відноситься до спадкоємців за законом другої черги. Спадкоємців першої черги, виписаних в ст. 1261 цього Кодексу, судом не встановлено.

Таким чином, в порядку спадкування ОСОБА_2 отримав право на цілу земельну частку (пай) розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів: 1/2 частину якої отримав після смерті свого батька ОСОБА_3, та 1/2 частину цієї ж частки - після смерті свого брата ОСОБА_4.

Однак, ОСОБА_2 також помер ІНФОРМАЦІЯ_3, але за свого життя отриману в порядку спадкування зазначену земельну частку на своє ім'я не переоформив.

На час його смерті з ним ніхто не проживав.

В той же час, спадкоємець першої черги, визначений ст. 12161 ЦК України, його син - ОСОБА_1, прийняв спадщину після смерті батька шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори після того як судом йому був наданий додатковий строк для цього.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у виді зазначеної земельної частки (паю), яку він успадкував після смерті свого батька та брата.

Однак, звернувшись до нотаріуса він отримав письмове роз'яснення про неможливість оформлення спадщини в порядку спадкування на неї, оскільки не представив належним чином правовстановлюючий документ на спадок.

За пунктами 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як було встановлено, сертифікат про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 був втрачений за невідомих обставин, про що позивачем було надано відповідне оголошення в друкованому засобі масової інформації.

З матеріалів справи вбачається, що у нього відсутня можливість отримати дублікат сертифікату через зміни в законодавстві.

Однак з наданої копії сертифікату вбачається, що первісно ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів в межах Шевченківської сільської ради Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна частка (пай) належала за життя ОСОБА_3 і це майно (майнове право) входило до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування перейшло до спадкоємців - його синів ОСОБА_4 та ОСОБА_2, і після їх смерті входить до спадкової маси і має перейти в порядку спадкування до сина останнього - ОСОБА_1, тобто позивача у справі.

В зв'язку з тим, що він має право на спадщину, але іншим способом, окрім судового порядку, не можуть захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомості в порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Встановити факт родинних відносин, за яким ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт родинних відносин, за яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3, є братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 на земельну частку (пай), розміром 6,47 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області, яку він отримав в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а останньому вона належала відповідно до сертифікату серії НОМЕР_2 виданого 27 грудня 1996 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко