Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 липня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву мотивовано тим, що 31.10.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначає, що ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 06.12.2016 року у неї виникла заборгованість перед банком у сумі 26 536, 29 гривень, яка складається з наступного: 1 974, 84 гривень заборгованість за кредитом; 19 721, 63 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100, 00 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500, 00 гривень фіксована частина; 1 239, 82 гривень штраф (процентна складова).

Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 536, 29 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 1378, 00 гривень.

Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом.

Однак разом із позовною заявою позивачем було подане клопотання про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

28.07.2017 року судом було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 31.10.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 06.12.2016 року у неї виникла заборгованість перед банком у сумі 26 536, 29 гривень, яка складається з наступного: 1 974, 84 гривень заборгованість за кредитом; 19 721, 63 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100, 00 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500, 00 гривень фіксована частина; 1 239, 82 гривень штраф (процентна складова).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Одночасно, згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд прийшов до висновку, що вказана заборгованість за пенею підлягає стягненню частково. Так, відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023-XII умови угоди є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону).

Договір кредитування фізичних осіб є за своїм характером споживчим, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Пеня у даному зобовязанні нарахована таким чином, що сума пені перевищує суму боргу за кредитом, що є очевидним порушенням принципу добросовісності.

Тому суд, користуючись правом, наданим йому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені, що підлягає стягненню, до 987, 42 гривень, що становить 50% від тіла кредиту, оскільки відсотки за його користування є занадто великими у порівнянні із сумою кредиту (перевищують його майже у 10 разів) та на думку суду у повній мірі компенсують позивачеві понесені ним витрати.

За змістом ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобовязань передбачених договором, зокрема є сплата неустойки.

Як зазначено у правовій позиції, яка була викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15 цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Сторонами у п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову.

Тобто сторонами у договорі штрафні санкції передбачені також за порушення позичальником строків платежів, що відповідно до вищезазначеної правової позиції Верховного Суду України та наведених вимог закону є неприпустимим, оскільки є подвійною відповідальністю за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 1 239, 82 гривень штрафу (процентна складова), є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що у відповідача внаслідок невиконання зобовязань по умовах кредитного договору, станом на 06.12.2016 року виникла заборгованість перед банком у сумі 22 683, 89 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності із статтею 88 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 1 378,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054, ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 88007, м. Ужгород, вул. Ужанська, буд. 71, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , заборгованість по кредитному договору б/н від 31.10.2013 року у сумі - 22 683, 89 грн. (двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят три гривні вісімдесят девять копійок), з яких: 1 974, 84 гривень заборгованість за кредитом; 19 721, 63 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 987, 42 гривень заборгованість за пенею та комісією.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 88007, м. Ужгород, вул. Ужанська, буд. 71, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , витрати із сплати судового збору в сумі 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2