Справа № 333/4964/17
Провадження№2/333/2327/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді Круглікової А.В.,

при секретарі Михалок О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період часу з 14.06.2013 року по 18.05.2015 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, у розмірі 500 грн. Відповідач не займається вихованням дитини. Матеріальний стан позивача значно погіршився. ОСОБА_2 може сплачувати аліменти, у шлюбі не перебуває, тому не має обовязків по утриманню дружини, інші аліментні зобовязання відсутні, а тому останній має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. З цих підстав, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн.

Позивач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, відповідно до змісту якої ОСОБА_2 позов визнає частково.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2013 року. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення не оскаржувалося та набуло законної сил 29.05.2015 року (а.с.10).

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з свідоцтвом про народження від 18.03.2014 року серії І-ЖС №253001, актовий запис №67, батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони по справі (а.с. 13).

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як встановлено судом, неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1. Вказана обставина підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 13.07.2017 року №№04-26/3-14213, 04-27/3-14231 (а.с.14-15)

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2015 року у цивільній справі №333/4756/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 грн. (а.с.11-12). Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п.п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. №789-Х1І та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 18 Конвенції визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ході розгляду справи судом встановлено факт необхідності збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача, оскільки отримання аліментів від ОСОБА_2 у розмірі 500 грн. не відповідає вимогам частини другої статті 182 СК України. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком до 6 років, з 1 травня складає 1426 гривень. Так, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що за своїм матеріальним становищем або за станом здоров'я останній не здатен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 в розмірі, встановленому законодавством. Крім того, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. За змістом ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (зі змінами) встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2). Також, у ст. 9 цього Закону визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Таким чином, враховуючи те, що змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку і дитина потребує більше коштів для її утримання, на підставі вимог ст. 141 СК України, якими встановлено принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, майновий стан сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів, призначених рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2015 року у справі № 333/4756/15-ц, до суми в розмірі 1000 грн. У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється через необгрунтованість. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", визначені в порядку ст.192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640,00 грн. покладається судом на відповідача. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2015 року у справі № 333/4756/15-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням чинності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова