АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/845/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д., Новікова О. М.
при секретаріЛюбченко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ "Укргазбанк", ОСОБА_7 про припинення правовідносин поруки та припинення договору поруки,, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду із даним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 03.09.2008 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 00-189/08, відповідно до якого банк надав ОСОБА_7 кредит в розмірі 20000 дол. США на задоволення споживчих потреб позичальника (п.1.5. договору).

Згідно вищевказаного кредитного договору № 00-189/08 ПАТ «Укргазбанк» зобов'язувалося надати відповідачу споживчий кредит в сумі 20000 дол. США на позичковий рахунок (п.3.1.1 договору), а останній в свою чергу зобов'язався його прийняти, використати за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути позивачу кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, а також сплатити 14,4 % річних.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позивач - ОСОБА_6 уклала із ВАТ «Укргазбанк» та кредитором - ОСОБА_7 договір поруки від 03.09.2008 року № ДП-00-189/08, відповідно до якого зобов'язувалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 00-189/08 від 03.09.2008 року, за яким надавався кредит в сумі 20000 дол. США на термін до 02 вересня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 14,4% відсотків річних (п.1.1 договору поруки). Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов'язань по кредитному договору.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки вказано, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань по кредитному договору кредитор звертається з вимогою про виконання зобов'язань по кредитному договору до позичальника та поручителя.

На момент укладення договору поруки 03.09.2008 р. офіційний курс дол. США до гривні становив 4,85 грн. за 1 дол. США. Фактично позичальник отримав грошову суму еквівалентну 97000 грн. та зобов'язувався її повернути з нарахуванням 14,4 % річних - це й становило зміст грошових зобов'язань ОСОБА_7, за які поручилася ОСОБА_6

В договорі поруки від 03.09.2008 року № ДП-00-189/08 не було передбачено іншої процентної ставки за користування кредитними коштами, аніж 14,4% річних, та не вказувалося про умови та порядок збільшення фінансових зобов'язань поручителя (в частині збільшення щорічних процентів) за невиконання (чи не своєчасне виконання) грошових зобов'язань позичальника перед ПАТ «Укргазбанком» за кредитним договором № 00-189/08.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.09.2015 року відкрито провадження в цивільній справі № 712/8870/15-ц за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про солідарне стягнення кредитної заборгованості та пені.

Вона не отримувала з боку фінансово-кредитної установи жодної вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості за договором №00-189/08 від 03.09.2008 року, як це передбачено п. 2.1 та п.2.2 договору № ДП-00-189/08.

На даний час, на думку позивача, є законні підстави для припинення правовідносин поруки та розірвання вказаного правочину.

ПАТ «Укргазбанк» у своїх вимогах наведено недостовірний та завищений розрахунок кредитної заборгованості, виходячи із 15,4% річних, що взагалі не відповідає умовам договору поруки №ДП-00-189/08.

У своєму листі від 19.07.2016 року № 11а ПАТ «Укргазбанк», який адресовано Соснівському районному суду м. Черкаси, вказує, що процентна ставка була підвищена з двох підстав через порушення позичальником строків погашення кредитної заборгованості - на залишок простроченої кредитної заборгованості, а також через порушення зобов'язань, передбачених п.п. 3.3.12-3.3.16 кредитного договору - на залишок всієї кредитної заборгованості. На думку банку, підвищення процентної ставки окремого листа-повідомлення не потребувало, оскільки таке підвищення було передбачене первісно умовами кредитного договору за конкретні порушення зобов'язань позичальником та погоджене, нібито, позичальником шляхом підписання ним договору.

Позивач як поручитель не підписував та не погоджував жодних умов стосовно можливості одностороннього збільшення фінансових зобов'язань в частині збільшення процентної ставки до 15,4 % річних, на чому наполягає ПАТ «Укргазбанк» у своїй позовній заяві.

ПАТ «Укргазбанк» взагалі не вказує, яким саме положенням договору поруки № ДП-00-189/08 передбачена можливість одностороннього збільшення банком грошового зобов'язання поручителя (в частині збільшення процентної ставки за користуванням кредитом) без згоди останнього.

З даному випадку з моменту прийняття ПАТ «Укргазбанк» рішення від 01.12.2014 року про одностороннє збільшення позичальнику - ОСОБА_7 та поручителю ОСОБА_6 процентної ставки до 15,4% річних порука, яка була передбачена договором від 03.09.2008 року №ДП-00-189/08, фактично припинилася, у зв'язку з чим припинилися правовідносини поручителя та банківської установи щодо виконання грошових зобов'язань позичальника в обумовленій сумі.

До цього часу ПАТ «Укргазбанк» не надано позивачу жодного примірника письмового попередження про односторонню зміну процентної ставки на 15,4% річних із доказами його вручення ОСОБА_7 та поручителю. В матеріалах цивільної справи №712/8870/15-ц також відсутні будь-які письмові документи про внесення односторонніх змін в кредитний договір в частині зміни відповідачу розміру процентної ставки за користування кредитом та встановлення її на рівні 15,4 % річних.

А тому, просила суд припинити з 01.05.2015 року договір поруки № ДП00-189/08, укладений від 03.09.208 року між ПАТ «Укргазбанк», ОСОБА_7 та ОСОБА_6, та припинити відносини поруки, які виникли між ОСОБА_6 та ПАТ «Укргазбанк» по договору поруки № ДП00-189/08 від 03.09.2008 року. Стягнути з відповідача ПАТ «Укргазбанк» на користь позивача судовий збір, сплачений за подання вказаного позову.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2017 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилаючись на порушення судом процесуальних та матеріальних норм права, упередженість та необ'єктивність суду, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову районний суд вважав, що ОСОБА_6 виступивши поручителем по договору поруки погодилась та була ознайомлена з усіма умовами кредитного договору, а тому відсутні підстави про припинення правовідносин поруки та припинення договору поруки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 03.09.2008 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № 00-189/08, відповідно до якого банк надав ОСОБА_7 кредит в розмірі 20000 дол. США на задоволення споживчих потреб позичальника (п.1.5. договору) ( а. с. 11 - 14).

Відповідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ).

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків.

Згідно вищевказаного кредитного договору № 00-189/08 ПАТ «Укргазбанк» зобов'язувалося надати відповідачу споживчий кредит в сумі 20000 дол. США на позичковий рахунок (п.3.1.1 договору), а останній в свою чергу зобов'язався його прийняти, використати за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути позивачу кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, а також сплатити 14,4 % річних.

Відповідно до п. 3.3.4 кредитного договору позичальник зобов'язується у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п. 3.1.10 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

У разі порушення п.п. 3.3.12-3.3.16 цього договору сплачувати проценти за користування кредиту виходячи з процентної ставки, встановленої 1.1 цього договору, підвищеної на 1%, починаючи з моменту порушення/не дотримання позичальником відповідних пунктів цього договору.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позивач - ОСОБА_6 уклала із ВАТ «Укргазбанк» та кредитором - ОСОБА_7 договір поруки від 03.09.2008 року № ДП-00-189/08, відповідно до якого зобов'язувалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору № 00-189/08 від 03.09.2008 року, за яким надавався кредит в сумі 20000 дол. США на термін до 02 вересня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 14,4% відсотків річних (п.1.1 договору поруки)( а. с. 9 - 10).

Згідно ст.ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальність.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2013 року в справі № 6-172цс12 - відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Відповідно до п. 1.3 Договору поруки, поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань в повному обсязі..

Ухвалою Соснівського районного м. Черкаси від 16.09.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_6 про солідарне стягнення кредитної заборгованості та пені.

В позовній заяві позивач стверджує, що банком безпідставно в односторонньому порядку, всупереч нормам договору поруки було збільшено обсяг його відповідальності, як поручителя, та посилається на розділ IV кредитного договору, яким регламентується порядок внесення змін до кредитного договору в односторонньому порядку та робиться відповідний підсумок про невідповідність зміни розміру процентної ставки по кредиту умовам даного розділу кредитного договору.

Однак даний розділ кредитного договору втратив чинність, оскільки 09 січня 2009 року набрав чинності Закон України № 661-VІ від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку».

Зазначеним Законом ЦК України доповнено статтею 10561 «Проценти за кредитним договором», відповідно до частин другої та третьої якої встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Зміна відсоткової ставки з грудня 2014 року ОСОБА_7 відбулася з інших підстав та не у відповідності до умов розділу IV кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1.11. розділу ІІІ «Права та обов'язки сторін» кредитного договору банк зобов'язується у разі порушення позичальником зобов'язань, встановлених п.п. 3.3.12-3.3.16 цього договору, процентна ставка за користування кредитом, встановлена в п. 1.1. цього договору, підвищується на 1%.

Дана умова договору є обов'язком банку, як сторони кредитного договору, і дану умову сторони погодили в двосторонньому порядку під час укладення кредитного договору в 2008 році.

ОСОБА_7 зобов'язався, у відповідності до ч. З. п. 3.3.4. кредитного договору у разі порушення п.п. 3.3.12.-3.3.16. цього договору сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої в п. 1.1. цього договору, підвищеної на 1%, починаючи з моменту порушення позичальником відповідних пунктів договору.

Таким чином, зміна процентної ставки в разі порушення позичальником зобов'язань, встановлених п.п. 3.3.12-3.3.16 цього договору не потребує додаткових дій з боку банку, а також укладення додаткових угод до кредитного договору, оскільки є правовим наслідком неналежного виконання зобов'язання позичальником, визначеного у кредитному договорі, відповідно до ст. ст. 610-611 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_6 виступивши поручителем по договору поруки, який є забезпечувальним договором до кредитного договору відповідно до ст. 546 ЦК України погодилася з усіма умовами кредитного договору, оскільки відповідно до п. 6.1. Договору поруки дійсний договір є невід'ємною частиною кредитного договору, і укладений одночасно з кредитним договором, ОСОБА_6, підписуючи договір поруки, була ознайомлена з усіма умовами кредитного договору, в тому числі з обов'язком банку підвищити процентну ставку за користування кредитом у разі порушення позичальником зобов'язань, встановлених п.п. 3.3.12-3.3.16 цього договору, та з обов'язком позичальника, відповідно до ч. З. п. 3.3.4. кредитного договору у разі порушення ним п.п. 3.3.12.-3.3.16. цього договору сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з підвищеної процентної ставки.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 січня 2017 року відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :