Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2000/17
Провадження № 2/553/995/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25.10.2017м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Крючко Н.І.
при секретарі - Заяц А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У серпні 2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.04.2012 року, посилаючись на те, що 18.04.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н від 18.04.2012 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 04.07.2017 року утворилась заборгованість в сумі 13 743,61грн..
Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу у відсутність їх представника та зазначають, що не заперечують проти заочного розгляду справи та задоволення позову в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин.
Судом встановлено, що 18.04.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений, кредитний договір № б//н , відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, в звязку з чим станом на 04.07.2017 року утворилась заборгованість в сумі 13 743,61 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 2161,40 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2894,34 грн.; заборгованості за пенею та комісією у сумі 7557,22 грн. та у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 630,65 грн. штраф (процентна складова).
Статтею 536 ЦПК України визначено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобовязання неустойкою.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
На підставі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положення ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобовязання.
Поряд з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом 2161,40 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2894,34 грн.; заборгованості за пенею та комісією у сумі 7557,22 грн., є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Проте, суд не може погодитися з розміром нарахованого штрафу відповідно до Умов та правил надання банківських послуг розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована сума) та штраф у розмірі 630,65 грн. (процентна складова), оскільки даний вид штрафних санкцій не може подвійно застосуватись до боржника у відповідності до правил та вимог ст. 549 ЦК України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення штрафу у фіксованій та процентній складовій відповідно до Умов та правил надання банківських послугу є такими, що накладають на відповідача ОСОБА_3 подвійну цивільно правову відповідальність, яка є прямо забороненою Конституцією України, тому є необгрутованими в даній частині позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є інвалідом І групи інвалідності, та у відповідності до ЗУ «Про судовий збір» є особою, яка звільнена від сплати судового збору.
Частиною 2 ст. 88 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, враховуючи, що відповідач є особою, яка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до правил ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає віднесенню за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 551, 625, 629, 651, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 12 612,96 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 2161,40 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2894,34 грн.; заборгованості за пенею та комісією у сумі 7557,22 грн., на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК».
Судовий збір віднести за рахунок держави.
В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ленінського районного суду м. Полтави протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_4