Справа № 520/4922/17
Провадження № 2/520/7439/17
23.10.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Київської районної адміністрації ОМР про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить суд ухвали рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 грудня 2008 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначила, що з моменту припинення шлюбних відносин відповідач з сином не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться його долею та станом здоров'я, у вихованні дитини участі не приймає, ухиляється від здійснення батьківських обов'язків, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Позивачка та її представник до судового засідання не з'явились, повідомлялись, представник позивачки - ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, позов просить задовольнити.
Третя особа: представник Київської районної адміністрації ОМР у судове засідання не з'явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що висновок від 30 березня 2017 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтримують, вирішення спору залишають на розсуду суду.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 знаходились у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що свідчить актовий запис про розірвання шлюбу №901 Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 09 грудня 2008 року. При розірванні шлюбу позивачці було присвоєно дошлюбне прізвище «Вдовік».
Від шлюбу сторони мають малоілтнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №842 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 31 травня 2007 року).
Судом також встановлено, що 13 грудня 2012 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 (актовий запис про шлюб №1868 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції від 13 грудня 2012 року), та змінила прізвище на «ОСОБА_1».
Згідно довідки КП «ЖКС «Чорноморський» про склад сім'ї та реєстрацію від 16 березня 2017 року, ОСОБА_1 разом з дитиною зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка самостійно, без допомоги відповідача, виконує батьківські обов'язки, матеріально утримує та виховує сина, забезпечує йому належні умови для життя та розвитку, що підтверджується листом Одеської приватної загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів «Крок» за №77 від 07 березня 2017 року, де навчається дитина, згідно якої ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні, піклуванні та розвитку сина. Протягом навчання дитини батько навчальний заклад не відвідував, не забирав дитину після занять та жодного разу не спілкувався з класним керівником та вчителями. Оплату за навчання дитини здійснює мати.
Згідно довідки КУ «Дитяча міська поліклініка №6», при проведенні профілактичних оглядів в поліклініці, відвідуванні дитини вдома, з дитиною завжди була мати.
Адміністрацією Одеської дирекції Поштамт-Центр поштового зв'язку №1Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» №12/396-399-ЮК від 02 червня 2016 року повідомлено про відсутність переказів на ім'я позивачки ОСОБА_1 за період з 01 березня 2016 року по 24 травня 2016 року.
Також, інформація щодо невиконання відповідачем батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітньої дитини підтверджується письмовими поясненнями сусідів позивачки - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які посвідчені належним чином.
Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання і розвитку дитини, в тому числі: обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обов'язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інші обов'язки.
Батько дитини відповідач ОСОБА_2 долею дитини та станом здоров'я не цікавиться, матеріально не утримує, самоусунувся від виховання сина, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці.
Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
З висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 30 березня 2017 року за №1509/01-11 вбачається, що Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по вихованню дитини та позбавляли його реальної можливості вчиняти відповідні дії. Суд вважає доведеним факт ухилення батька від виконання батьківських обов'язків, який не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,11,60,158,212,213,215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст.150, 164 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №842 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 31 травня 2007 року).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Огренич І. В.