АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Каратаєвої Л.О.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

при секретарі: Григорєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2016 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та неустойки за договором оренди,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та неустойки за договором оренди повернуто позивачу для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу скасувати, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна даному суду, оскільки відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому повинні застосуватися правила ст. 109 ЦПК України. Крім того, суд не прийняв до уваги твердження позивача в позові про те, що даний спір слід розглядати за правилами виключної підсудності, а саме спір про право, яке виникло із договору оренди, оскільки предметом позову є не право користування житлом, а стягнення заборгованості за договором оренди, що підлягає розгляду лише за загальними правилами підсудності, тобто за місцем знаходження відповідача, що не відповідає межам Шевченківського (Баббушкінського) району м. Дніпра.

Однак, з такими висновками суду колегія суддів не може погодитися, оскільки вони не відповідають матеріалам позовної заяви та вимогам процесуального закону.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди приміщень, тобто спір виник з приводу користування нерухомим майном, яке надавалось в оренду відповідачу, а це майно знаходиться в Шевченківському (Бабушкінському)районі м. Дніпра.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст.114 ЦПК). Згідно з положеннями ст.. 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції залишив поза увагою і оцінкою вищевказані вимоги закону, а тому висновок його щодо повернення позову є помилковим.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2016 року скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий

Судді: