Справа № 265/3786/17
Провадження № 2/265/1146/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 липня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

при секретарі Тулянкіній М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 10 липня 1993 року зареєстрували шлюб у Міському відділі ЗАГС міста Маріуполя Донецької області. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та обовязки. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та немає сенсу для його подальшого існування, оскільки шлюбні відносини припинені між ними з липня 2013 року. Просила суд розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилася, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія VІ-НО № 333798, виданим Міським відділом ЗАГС міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 1189.

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, шлюбні відносини припинені чотири роки тому, до того ж примирення позивач вважає неможливим, а відповідач взагалі не зявився до суду, не побажавши реалізувати своє право щодо надання доводів або заперечень проти позову, що свідчить про визнання ним позову.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін.

Згідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 гривень, сплачений останньою при зверненні до суду, що підтверджується відповідною квитанцією.

На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 88, 213-215, 224-226, ч. 8 ст. 235 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Борзенкова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 10 липня 1993 року у Міському відділі ЗАГС міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 1189 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружині залишити без змін ОСОБА_2.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ____________________ Мельник І.Г.