Провадження № 2/761/7030/2017
У Х В А Л А

08 вересня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської державної адміністрації, третя особа: Державна реєстраційна служба України, про визнання права власності; зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В вересні 2017р. позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до КМДА, третя особа: ДРС України, про визнання права власності; зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Виходячи із положень п. 8) Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013р. № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», за змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої ст. 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності з п.1) ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про зобов'язання ДРС України провести реєстрацію прав по ? частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, при розгляді позовної заяви, в частині інших вимог, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Крім того, згідно із ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з п. 2) ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п. 9) ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Однак, позивачами взагалі не визначено ціну позову, що є процесуально недопустимим.

Згідно ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

При цьому, відповідно до пп. 1) п. 1) ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовної заяви майнового характеру, яка подається до суду фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відтак, позивачам необхідно зазначити ціну позову, з урахуванням зазначених вище положень процесуального закону, надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позову, виходячи з ціни позову, або ж повідомити суд про підстави звільнення від його сплати,

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 18 КАС України, ст.ст. 3, 15, 26, 79, 121, 122, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, п. 8) Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013р. № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської державної адміністрації, третя особа: Державна реєстраційна служба України, про визнання права власності; зобов'язання вчинити дії - в частині вимог про зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити ОСОБА_1, ОСОБА_2, що з вказаними позовними вимогами слід звертатися в порядку адміністративного судочинства.

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської державної адміністрації, третя особа: Державна реєстраційна служба України, про визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання стороною позивачами ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачам.

Ухвалу може бути оскаржено в частині відмови у відкритті провадження до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: