РІШЕННЯ

іменем України

13 листопада 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Бібіка О.В.

з участю: секретаря Кошевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, , 3-тя особа: служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та визначення способів участі у її вихованні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами:

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

Визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: - систематичні побачення щотижня з 17.00 год. кожної п'ятниці до 17.00 год. неділі на території Зміївського району Харківської області з можливістю виїзду до його постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 для спільних розваг та відпочинку; - побачення 18 березня кожного року з 14.00 год. до 17.00 год. на території Зміївського району Харківської області для надання можливості привітати сина з днем його народження; - перебування сина ОСОБА_4 за його постійним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 кожного літа один календарний місяць з 01 липня по 01 серпня, для спільного відпочинку та оздоровлення; необмежене спілкування засобами телефонного зв'язку;

Зобов'язати ОСОБА_2 не пізніше як за два дні до його зустрічі з сином надати інформацію щодо можливості побачення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року у нього із відповідачкою у шлюбі народився син ОСОБА_3

19 червня 2015 року їх шлюб рішенням Зміївського районного суду Харківської області було розірвано. Після розірвання шлюбу син ОСОБА_4 залишився проживати з відповідачкою.

Проте, незважаючи на те, син ОСОБА_4 залишився проживати із відповідачкою, він, як до розірвання шлюбу, так і після, постійно приймав та приймає участь в його утриманні. Надає колишній дружині матеріальну допомогу на придбання дитині усього необхідного для гармонійного росту та розвитку дитини.

Відразу після розірвання із відповідачкою шлюбу вона почата чинити йому перешкоди у спілкуванні із малолітнім сином.

На всі його намагання побачитись із сином відповідачка заважає це зробити. Також, коли він намагався зустрітися із сином ОСОБА_4 за його місцем проживання, відповідачка не відкриває двері та не дає змоги його побачити, вчиняє сварки та бійки, викликає поліцію.

Також, будь-які обставини, які б давали підстави для обмеження його у спілкуванні із сином відсутні. Так, за місцем свого проживання він характеризується добре, в його квартирі створені усі умови для проживання та розвитку сина, жодні перешкоди з його боку для спілкування з сином відсутні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов.

Крім того, висновком комісії з питань захисту прав дитини Зміївської РДА від 31.03.2016 року, йому було надано право спілкуватися з малолітнім сином Савєлієм та брати участь у його вихованні, для чого було призначено відповідний проміжок часу.

В тому ж висновку комісією батькам було рекомендовано діяти за домовленістю, не порушуючи прав одне одного, попереджено про відповідальність за невиконання даного порядку та настроювання дитини проти кожного з батьків.

Відповідачка ж повністю не дотримується визначеного комісією з питань захисту прав дитини порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у ньому. Пояснив, що відповідач ОСОБА_2 чинила йому перешкоди у спілкуванні з сином, однак, уже на пртязі місяця він має можливість спілкуватись із малолітнім сином ОСОБА_4. Але відповідач може змінити своє рішення, та знову почне чинити йому першкоди у спілкуванні та вихованні дитини.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково. Стверджувала, що вже місяць вона не перешкоджає позивачу спілкуватись із малолітнім сином у спосіб, визначений комісією з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації від 29.06.2017 року. Раніше чинила перешкоди позивачу у спілкуванні з сином через сварки з ОСОБА_1, які постійно виникали з його боку. З метою збереження психічної рівноваги дитини вона перешкоджала батькові у спілкуванні з сином. За нормальної, врівноваженої поведінки позивача ОСОБА_1 вона не створить жодної перешкоди для участі батька у вихованні дитини.

Представник третьої особи служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації ОСОБА_5 позов визнала частково. Пояснила, що питання, яке є предметом позову неоноразово розглядалось на засіданні комісії. Вважала, що спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні свого малолітнього сина ОСОБА_4, визначений у висновку комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації від 29.06.2017 року найбільшою мірою відповідає інтересам дитини та повністю враховує права батька.

Вислухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

З копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.02.2016 року вбачаєься, що позивач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.9)

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2015 року містить інфомацію про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.03.2014 року по 01.07.2015 року, мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 8).

Сторони в судовому засіданні визнали ту обставину, що малолітній син ОСОБА_3, після розірвання шлюбу постійно проживає із матір"ю ОСОБА_2 Відтак, вказана обставина, відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов за місцем проживання ОСОБА_1 від 09.06.2017 року за адресо : АДРЕСА_1, ОСОБА_1 характеризується за місцем проживання добре. В квартирі створені всі умови для проживання та розвитку малолітньої дитини. (а. с. 11).

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації № 01-32/1020 від 31.03.2016 року ОСОБА_1 надано право спілкування з малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та брати участь у його вихованні. Враховуючи вік дитини та стан її здоров'я, визначено наступний порядок спілкування ОСОБА_6 з сином ОСОБА_3 - щоденно з 16.00 год. по 18.00 год. в присутності матері з обов"язковим поверненням дитини до постійного місця проживання. (а.с. 10).

Із висновку комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації № 01-32/1746 від 29.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 надано право спілкування з малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та брати участь у його вихованні. Враховуючи вік дитини та стан її здоров'я, визначено наступний порядок спілкування ОСОБА_6 з сином ОСОБА_3 - щосуботи з 10.00 год. до 17.00 год. з обов"язковим поверненням дитини до постійного місця проживання. (а.с. 47).

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України).

У відповідності до ч.ч. 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ч. 1 ст.152 СК України встановлене право дитини на належне батьківське виховання, яке забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Суд не погоджується із висновком комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації № 01-32/1020 від 31.03.2016 року, щодо способу участі позивача у спілкуванні та вихованні малолятнього сина ОСОБА_4, який передбачає обов'язок батька ОСОБА_1 проводити відповідні зустрічі в присутності матері ОСОБА_2 Місця проведення зустрічей з дитиною за участі відповідачки ускладнить виконання рішення суду та перешкодить позивачу належним чином спілкуватися з дітиною і брати участь у її вихованні.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні факти перешкоджання з боку відповідача ОСОБА_2 у спілкуванні і вихованні дитини, встановлення способу участі позивача у такому спілкуванні та вихованні не може бути пов'язано із присутністю матері ОСОБА_2 при проведенні зустрічей позивача з дитиною. Оскільки, існують ризики сварок між батьками під час таких зустрічей, про що сторони визнали в судовому засіданні, та ця обставина, відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, то судове рішення не буде виконано.

Враховуючи вік дитини, конкретні обставини справи, сварки, які виникають між батьками в присутності дитини, належить визначити наступний спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3, який є оптимальним і відповідає інтересам сторін та, перш за все, інтересам малолітньої дитини: дозволити систематичні побачення ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 - щосуботи з 10.00 год. до 17.00 год. з обов'язковим поверненням дитини до постійного місця проживання.

Даний спосіб узгоджується із висновком комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації № 01-32/1746 від 29.06.2017 року.

Оскільки в судовому засіданні сторонами визнано ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджала позивачу ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, то слід зобов'язати її не перешкоджати у цьому.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у спосіб надання можливості ОСОБА_1 безперешкодно забирати сина ОСОБА_7 за адресою його проживання для спілкування.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3: систематичні побачення щосуботи з 10.00 год. до 17.00 год., з обов'язковим поверненням дитини до постійного її місця проживання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Головуючий: