Справа 688/1869/17
№ 2/688/865/17
Рішення

Іменем України

21 липня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

03 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що 31 січня 2009 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 Від шлюбу у них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Спільне життя між ними не склалось, оскільки мають різні погляди на шлюб та сімю. З початку 2017 року між ними припинено сімейні відносини та спільне проживання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги сину не надає, хоча має можливість, оскільки працює помічником машиніста тепловоза локомотивного депо Шепетівка та має постійних дохід, інших осіб на утриманні не має. А тому, просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав та суду пояснив, що коштів на утримання сина не надавав, оскільки сплачує кредит та має заборгованість за спожитий газ. Погоджується сплачувати аліменти у мінімальному розмірі передбаченому законом на утримання дитини, оскільки не взмозі сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

У ст. 180 Сімейного Кодексу України, зазначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 31 січня 2009 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 059145, виданого 31.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Від спільного проживання у сторін є неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії 1-БВ №135429, виданим 03.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 30.06.2017 року, виданої відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_5 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак фактично позивач із сином проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вказані обставини визнані сторонами у судовому засіданні, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює на посаді прибиральника службових приміщень у ТОВ «Серединецьке», загальна сума доходу за період з січня 2017 року по червень 2017 року становить 19262 грн. 31 коп., що підтверджується довідкою № 165 від 17.07.2017 року. Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді помічника машиніста електровоза у виробничому підрозділі локомотивного депо Шепетівка Регіональної філії «Південо-західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», загальна сума доходу відповідача за період з січня 2017 року по червень 2017 року становить 55084 грн. 38 коп., що підтверджується довідкою №83 від 12.07.2017 року, виданою виробничим підрозділом локомотивне депо Шепетівка.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і він є працездатною особою, то зобовязаний таку надавати. Отже, вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів є справедливими, обґрунтованими та підставними.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, відсутність інших утриманців, а тому приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати дитині матеріальну допомогу. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку ОСОБА_2 щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, оскільки сторони, які є батьками дитини в рівній мірі несуть обовязки щодо їх виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача.

Доводи відповідача про його матеріальну неспроможність сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному позивачем розмірі, суд до уваги не приймає, оскільки згідно ст. 180 СК України обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

А тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141, 150, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 215, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд

вирішив :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_6, працюючого помічником машиніста електровоза у виробничому підрозділі локомотивного депо Шепетівка Регіональної філії «Південо-західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 липня 2017 року до досягнення ним повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, в той же строк з дня отримання його копії, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук