Справа № 396/1090/17
Провадження № 2/396/547/17
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна
за участю секретаря: Пономаренко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 09 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №139, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні.
Подружнє життя з відповідачем не склалося, подружжя більше півроку не проживає разом. Відповідач знайшов собі іншу жінку та не бажає поновлювати подружні стосунки, їх шлюб носить лише формальний характер.
Донька ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню дитини, матеріального забезпечення та моральної підтримки не надає. Позивачка на даний час перебуває в дикретній вітпустці по догляду за дитиною, стабільного заробітку не має, а коштів, які вона торимує їй бракує. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини та дружини.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, надала суду заяву в якій зазначила, що не погоджується на строк для примирення.
Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом смс-повідомлення, Заперечень на позовну заяву до суду не надіслав, в зв`язку з чим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 09 жовтня 2015 року було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №139. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на " ОСОБА_6 " (а.с. 10).
Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін.
Також судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15 липня 2016 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.9).
Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року.
Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України.
Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").
Згідно з вимогами ст.ст.60,213,214 ЦПК України та принципу оцінки доказів (ст.212 ЦПК України) суд перевірив доводи сторін як у підтвердження, так і в заперечення позову та факти, які підлягають встановленню, з метою з`ясування та дослідження матеріального стану, стану здоров`я сторін, відсутність інших непрацездатних членів сім`ї, його спроможності сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірах, визначених в позовній заяві.
Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Судом встановлено, що донька ОСОБА_4 знаходиться на утриманні матері, яка перебуває в дикретній відпустці, та коштів, які вона отримує від держави недостатньо для забезпечення достатнього рівня життя її та дитини.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судвраховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно повідомлення Новоукраїнського районного військового комісаріату №1557 від 28.07.2017 року ОСОБА_2 14.02.2017 року вибув до військової частини польова пошта НОМЕР_3 (м.Десна Козелецького району Чернігівської області) для проходження військової служби за контрактом, згідно з витягів з наказу №45 від 18.02.2017 року військової частини НОМЕР_3 зарахований до списків частини (а.с. _17).
Так, в судовому засіданні встановлено та доведено факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, а батько в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, тому, враховуючи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини.
В ч. 2, 3 ст. 182 СК України визначено, що Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Новоукраїнського районного суду позивач звернулася до суду із позовною заявою 12.07.2017 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 12.07.2017 року.
Оскільки позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому не має змоги працевлаштуватися. Джерел доходу крім соціальних виплат не має. Коштів бракує.
Статтею 84 СК України, передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, згідно положень ч. 4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з матір`ю - позивачкою по справі, що не спростовувалось відповідачем в ході розгляду справи, та доказів зворотнього відповідачем суду не надано.
В зв`язку з наведеним, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів на її утримання є законною та обґрунтованою.
Враховуючи, вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований частково, в зв"язку з чим з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі по 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходів, а не 1/4 як просить позивачка, так як враховуючи те, що загальний розмір всіх аліментів не повинен перевищувати 50 % доходу відповідача, суд приходить до висновку, що законним та достатнім розміром стягуваних аліментів для утримання дружини буде 1/5 частини доходів відповідача.
В силу вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також судові витрати на користь держави в розмірі 1280,00 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, ст. 84, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №139.
Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки « ОСОБА_6 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Калинівка Єланецького району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини від всих видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 12 липня 2017 року, і до досягнення донькою повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Калинівка Єланецького району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1/5 частину всіх видів його заробітку (доходу), як аліменти на утримання дружини до досягнення донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно, розпочавши стягнення з 12 липня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: О. А. Гарбуз