Справа № 535/594/17
Провадження № 2/535/328/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей;-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить розглянути дану справу в попередньому судовому засіданні, про що надала відповідну письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у попереднє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Представник відповідача ОСОБА_5, який діє на підставі ордеру та договору від 24.07.2017 року, 27.07.2017 року надав до суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести без їхньої участі , зазначивши що проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття не заперечують.

Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову.

Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 1-38), заслухавши пояснення позивачки та вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до повного задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Сторони мають спільних дітей : сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 що підтверджується світлокопією свідоцтв про народження (а.с. 5-6 ).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області від 21.07. 2017 року ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою : смт. Котельва Полтавської області вул.. Полтавський шлях, 106. Разом з нею проживають син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вище викладене, відповідачем порушені права неповнолітніх дітей на належне утримання до досягнення ними повноліття.

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, які передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, вважає за можливе у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України позовні вимоги позивачки щодо визначення розміру аліментів задовольнити повністю.

У статтях 48, 51, 52 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвій рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

При визначенні суми стягнення аліментів суд, враховує потреби дитини вище вказаного віку, матеріальну можливість позивачки, щодо належного утримання дитини, матеріальне становище відповідача. При цьому, суд враховує можливість відповідача утримувати самого себе, а також те, що утримувати своїх дітей зобовязана також й мати.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого нова редакція частини другої статті 182 Сімейного кодексу України закріплено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до цього було 30%).

На думку суду з урахуванням всіх вище зазначених обставин, існуючого на час розгляду справи прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, реальною для платоспроможності відповідача будуть аліменти в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму кожному для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Даний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам дітей відповідного віку, оскільки сплату аліментів на утримання дітей саме у в розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму кожному для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття відповідач ОСОБА_2 визнає повністю.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить із засад справедливості, виваженості, розумності, відповідно до вимог ст. 3 ч.1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 80, 88, 130, 174, 212, 214-215, ЦПК України, ст. 3 Цивільного кодексу України, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, суд;-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки та жительки смт. Котельва Полтавської області вул. Полтавський шлях, 106 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму кожному для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 05 липня 2017 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 ( шістсот сорок ) гривень 00 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя