РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., Гніпель О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та зміну черговості в спадкуванні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить:

1.Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з вересня 1991 року по час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

2.Змінити черговість права на спадкування, а саме: визнати за ОСОБА_1 право на спадкування майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 із спадкоємцями першої черги.

Позов обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла цивільна дружина позивача ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. За життя померла заповіту не зробила. Спадкоємцями за законом першої черги являються: її син ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3.

Позивач з ОСОБА_4 прожив близько 25 років, а саме: з вересня 1991 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що можуть підтвердити свідки. Вони мешкали за адресою: АДРЕСА_1. Вели спільне господарство. Шлюб не зареєстрували. Спільних дітей не мали. За адресою фактичного їхнього мешкання позивач не був зареєстрований.

На початку 2016 році ОСОБА_4 захворіла онкологічним захворюванням, про що свідчить виписка із амбулаторної картки № 47160. Весь час позивач знаходився з нею поряд, спільні кошти витрачали на її лікування, але в жовтні 2016 року вона померла. Позивач весь час опікувався нею, допомагав, підтримував її. Смерть його дружини стала для нього жахливим потрясінням. В нього погіршився стан здоров'я. Позивач людина похилого віку 67 років. Іншого житла він немає. В будинку по АДРЕСА_1 він прожив разом з дружиною 25 років. На сьогоднішній день придбати інше житло позивач немає можливості. В зв'язку з тим, що між ним та ОСОБА_4 не був зареєстрований шлюб він не являється її законним чоловіком, отже не є спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України.

З ОСОБА_4 вони фактично прожили подружнім життям 25 років: з вересня 1991 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 рік. Весь час він працював мав стабільну заробітну плату, з 2005 року ще й отримував пенсію, вони вели спільний побут, суперечок не мали. Будинок в якому проживали, вони постійно поліпшували: робили ремонти, провели воду, газ та інше. Іншого житла він немає. Син та мати ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснив наступне. В 1991 році, розлучилися, з вересня 1991 року жили разом у неї. В 1992 році з вул. Леніна його виписала, але залишився штам в паспорті. Тільки в 2016 році він дізнався, що він виписався в 1992 році з вул. Леніна. Він все робив в будинку всю роботу, газ, світло проводив. Він працював на АТП, 12 років на пенсії. В 2015 році ОСОБА_5 стало погано, 24.09.2015 року в день машинобудування, зробили операцію, вісім хімій, день на роботі, довго вдома хворіла. Він був на пенсії працював на парниках всі гроші віддавав ОСОБА_5 на лікування. ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона померла, син всі документи заховав на будинок і сказав щоб він звільнив будинок. ОСОБА_6 перекрив опалення, газ, він до Нового року прожив в будинку, потім жити стало неможливо. Живе у знайомих, але все боїться що вигонять. Речей половину ОСОБА_2 привіз, а половину не привіз. Доглядала за нею мати 1-2 місяці, він брав участь в наданні коштів, в 1991 році світло, в 2003 році газ проводив. Такого, що вони тривали час не жили не було, з 1998 року по 2004 рік, він 6 років постійно їздив в відрядження, але постійно приїздив.

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснила наступне. Все, що говорить позивач не правда, вона рік за нею доглядала, він не доглядав, кожен день пив спиртне. Гроші він не давав, чужі люди допомагали, давали гроші, вона останні 2 місяці майже не ходила, їй допомагали син та невістка, до туалету водила вона та її син. Вони розходилися, він її бив, жив з іншою жінкою на КШЗ. Після інфаркту в 2005 році вона проживала з дочкою вдома, з серпня до зими, бо їй не можна було підніматися на п'ятий поверх. Після того, як її привезли з Запоріжжя в 2015 році, після операції вона весь час жила у дочки. Надала заперечення наступного змісту.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла донька відповідача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть. На день смерті дочці відповідача на праві приватної власності належало 37/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою Запорізька область, м. Токмак, АДРЕСА_1.

Вказаний житловий будинок вона поділила зі своїм колишнім чоловіком, відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11.02.1992 року.

Відповідач, ОСОБА_3 та відповідача онук, син померлої ОСОБА_2, є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4.

Після смерті спадкодавця онук відповідача ОСОБА_2, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом та вступив в права спадкоємця. Відповідач звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті доньки на користь відповідача, онука ОСОБА_2

Позивач, ОСОБА_1, ніколи не проживав однією сім'єю з покійною дочкою відповідача, не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідками про склад сім'ї від 10.10.2011 року, 17.09.2012 року, 28.03.2014 року, 18.20.2015 року, а також відповідно до декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 09.07.2016 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 21.07.2016 року. Вони не вели спільного господарства, не мали спільного сімейного бюджету, не купували спільного нажитого майна, не проводили сімейних свят, не приймали спільних гостей.

Також, до позовної зави позивач не надав докази про те, що немає власного житла. Навпаки, з паспорту громадянина України вбачається, що з 2015 року він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживав і мав на праві власності квартиру, яка є об'єктом спільної власності подружжя, а також до теперішнього часу він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.08.1974 року з ОСОБА_7.

Також згідно виписок з історії хвороб від 19.09.2013 року та від 13.10.2013 року домашня адреса та місце проживання вказано АДРЕСА_2, що ще раз підтверджує факт постійного проживання відповідача за іншою адресою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки.

Ст. 1259 ЦК України, передбачає, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала , надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік , тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивачем не надано суду доказів стосовно того, що він протягом тривалого часу здійснював опіку над дочкою відповідача матеріально забезпечував, надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, який знаходився в безпорадному стані, а саме копії чеків на придбання продуктів харчування та ліків. Адже саме відповідач, онук відповідача та його дружина доглядали дочку відповідача на протязі трьох місяців до її смерті, щоденно відвідували, допомагали по господарству, допомагали у приготуванні їжі, прибиранні, купували продукти харчування, ліки та все необхідне для побуту, а також підтримували морально.

Позивач не мав ніякого відношення до догляду і лікування померлої доньки відповідача.

Також відсутні докази з приводу того, що померла тривалий час потребувала догляду та опіки.

Дочка відповідача не перебувала у безпорадному стані, так як в період з 15.11.2011 року по 01.08.2016 рік вона працювала на ПАО «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» і у зв'язку з її хворобою, необхідністю лікування та призначення операції, колективом підприємства, профспілковим комітетом їй надавалась матеріальна допомога у розмірі 6300 гривень, що підтверджується відповідною довідкою від 03.04.2017 року та копією трудової книжки.

Викладене можуть підтвердити свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.08 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу додаються документи та докази того, що між: заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки ( свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового і особистого характеру тощо). Також: це можуть бути свідоцтво про смерть одного з подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки і з господарських книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа,яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування , за умови , що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві , який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно зі ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт проживання разом зі спадкодавцем на день смерті протягом 5 років, знаходження її у безпорадному стані та потребі в сторонньому догляді, здійснення матеріального забезпечення спадкодавця позивачем та надання спадкодавцю такої допомоги.

Окрім того, позивач не може мати статусу цивільного чоловіка доньки відповідача так як з 1974 року до дня її смерті він перебував в іншому зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Що підтверджується штампом в його паспорті, тому вимоги про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та зміну черговості спадкування є незаконними, безпідставними і надуманими та не підлягають до задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив наступне. Коли вони почали жити, поїхали на море, було рукоприкладство, вона його виганяла, потім місяць поживе, потім по б'є, два місяці не живе, так було до1997-1998 року. В Запоріжжя він її возив, гроші збирали на операцію. При операції він і його дочка купували препарати, він пиячив, в Запоріжжі її доглядала його двоюрідна сестра. Було сім хімій, гроші були на реабілітацію після хімії. Весь рік приходив ввечері п'яний, мати не працювала останні два місяці ОСОБА_10 ліками не допомагав. Воду, газ, робив він, і його батько, газ відключив «Запоріжгаз», бо не правильно було підключено, воду перекрив, щоб не замерзла. Надав заперечення наступного змісту.

ОСОБА_1 ніколи не проживав однією сім'єю з покійною матір'ю відповідача ОСОБА_4. Вони підтримували дружні відносини та позивач часто приходив до неї в гості.

На день смерті ОСОБА_4 позивач разом зі спадкодавцем фактично не проживав та не був зареєстрований відповідачу невідомо, з яких причин позивач вказує свою адресу проживання: АДРЕСА_1, коли, по - перше, відповідача мати не проживала за вказаною адресою, по-друге, позивач, також за вказаною адресою не проживав жодного дня, що підтверджується довідками про склад сім'ї від 10.10.2011 року, 17.09.2012 року, 28.03.2014 року, 18.10.2015 року, в яких вказано, що ОСОБА_4 зареєстрована та проживає одна за адресою АДРЕСА_1.

Окрім того, відповідно до декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися при значенням житлової субсидії від 09.07.2016 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 21.07.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 мешкала одна, інших членів сім'ї не мала, це також підтверджується, що позивач навмисно вводить суд в оману, що він мешкав однією сім'єю зі спадкодавцем.

Звертає увагу суду на те, що на день смерті матері відповідача належали на праві приватної власності 37/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою Запорізька область, АДРЕСА_1, яку вона поділила зі своїм колишнім чоловіком, відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11.02.1992 року.

Твердження про те, що позивач не має власного житла, не може бути прийнято судом до уваги, так як жодних доказів цьому не надано. Окрім того, з паспорту позивача вбачається, інше, а саме, що до 2015 року він був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, тобто проживав та мав на праві власності квартиру, яка є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та до теперішнього часу він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.08.1974 року з ОСОБА_7.

Мати відповідача розуміла, що відповідач, як єдиний її син є першочерговим спадкоємцем майна після її смерті, тому вона не залишила на випадок своєї смерті заповіту. Якби вона бажала, щоб спадкоємцем після її смерті був хтось інший, вона б склала на цей випадок заповіт, але таких дій вона не вчинила. Відповідач також потребує житла, так як має чотирьох дітей, що підтверджується довідкою ОСББ «Ковальський 52» від 31.03.2017 року та посвідченням багатодітної сім'ї № 008144/194.

Також, у справі вказаний інший відповідач - ОСОБА_11, але хто це відповідачу не відомо. Бабуся відповідача та мати спадкодавця відмовилася від прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_4 на користь відповідача.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Жодних підстав для задоволення вимоги, щодо зміни черговості права на спадкування немає, так як ст. 1259 ЦК України встановлені конкретні умови, які позивачем не підтверджені жодними належними чи допустимими доказами, а саме: те, що він протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкоємцю, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво була у безпорадному стані.

Позивачем не надано суду, ні підтвердження матеріального забезпечення, а саме копії чеків на придбання продуктів харчування та ліків, ні те, що померла потребувала догляду та опіки, а він надавав цю допомогу, піклувався та здійснював відповідний догляд за нею.

Окрім того, відповідачу не зрозуміло, навіщо позивачем долучено до справи пенсійне посвідчення та довідка про отримання пенсії, що підтверджує факт отримання ним грошових коштів, так як куди саме ці кошти витрачав позивач, на кого та на що, відповідачу невідомо і це нічим не підтверджується.

Окрім того, мати відповідача не перебувала в безпорадному стані, так як в період з 15.11.2011 року по 01.08.2016 рік, вона працювала на ПАО «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» і у зв'язку з її хворобою, необхідністю лікування та призначення операції, колективом підприємства, профспілковим комітетом їй була надана матеріальна допомога у розмірі 6 300,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою від 03.04.2017 року та копією трудової книжки.

Також, її доходи підтверджуються деклараціями про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 19.10.2011, 18.10.2012, 24.10.2014 роки.

На протязі року, до дня смерті матері відповідача саме дружина відповідача та бабуся кожного дня відвідували її, допомагали по господарству, підтримували морально та матеріально, допомагали в приготуванні їжі, прибиранні, купували продукти харчування, ліки та все необхідне для побуту.

Також, саме відповідач оплачував всі комунальні платежі, у зв'язку з чим, в відповідача збереглися всі квитанції на оплату водопостачання, газопостачання, електропостачання.

Відповідач возив матір до лікарні, надавав матеріальну допомогу і моральну підтримку при проходженні всіх обстежень та операції, на підтвердження цього, в мене збереглись епікризи КУ «ЗОКОД» ЗОС, обстеження комп'ютерної томографії, результати лабораторних досліджень та інші медичні документи.

Крім цього, після смерті матері, саме відповідач здійснив її поховання та поминки, що підтверджується товарними чеками.

Все, що викладене в відповідача запереченні можуть підтвердити свідки: ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з роз'яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення (Витяг)" до заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки із по господарських книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями цієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно змісту вказаної норми закону, при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року (далі-Постанова) роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. З огляду на вищевикладене, вбачається, що підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт житла, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Окрім вищевикладеного, вважає, що позивачем в позовному провадженні заявлено позовну вимогу про встановлення факту проживання однією сім'єю, яка має вирішуватися в окремому провадженні.

Встановлення факту, що має юридичне значення, повинно розглядатись відповідно до Глави 6 Розділу IV ЦПК України в порядку окремого провадження із зазначенням мети встановлення такого факту та за участю відповідних заінтересованих осіб.

Згідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та зміна черговості в спадкуванні не можуть бути задоволені судом, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на проживання разом зі спадкодавцем на день смерті, знаходження її у безпорадному стані, потребі в сторонньому догляді, здійснення матеріального забезпечення спадкодавця позивачем, надання їй допомоги, тож і вимоги про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та зміну черговості в спадкуванні, задоволенню не підлягають.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила наступне. ОСОБА_1 знає з 1991 року, як вони зійшлись з ОСОБА_5. Будинок був не облаштований, ОСОБА_10 вкладав в це гроші, заробляв, допомагав її сину. Це їй відомо від ОСОБА_21, вона проживає через два будинки. ОСОБА_1 виховував ОСОБА_2, до внуків відносився як до своїх рідних. Коли ОСОБА_21 захворіла, він продав свою машину, гроші дав на лікування. ОСОБА_5 більшість часу знаходилась на лікуванні.Ніколи в них не було ніяких конфліктів. Вони з ОСОБА_5 часто спілкувалися, вона їй все це розповідала. Може між ними були скарки, але їй про це не відомо. Щоб ОСОБА_1 зловживав спиртним їй не відомо, вона його п'яним не бачила, коли ОСОБА_21 захворіла там були мати і син ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив наступне. З позивачем спільно працював в АТП з 1981 року, він був на похоронах, коли ОСОБА_21 померла, потім його вигнали і він скитається. Вони з ОСОБА_5 жили разом з 1991 року або з 1994 року на АДРЕСА_1, ОСОБА_1 до останнього піклувався за нею.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив наступне. В 1991 році ОСОБА_10 прийшов на їхній край до ОСОБА_21. З нею вони ремонтували будинок, він працював в автобусному парку, возив в Павлоград людей в шахти. Привозив гроші, вугілля, дрова. ОСОБА_5 в 2015-2016 році захворіла, були потрібні гроші, він працював у сестри, допомагав, вона йому платила по 100 грн. в день, він працював три місяці. ОСОБА_5 один, два дня працювала на роботі, потім два три тижня булла на лікарняному. ОСОБА_1 отримував пенсію, працював, всі гроші в сім'ю, у них були добрі сімейні відносини. Рік у ОСОБА_21 проживала мати, коли вона хворіла, доглядала за нею.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив наступне. ОСОБА_23 по роботі, разом працювали в автопарку. 25 років жив ОСОБА_23 жив з ОСОБА_4, а потім його вигнали. Він заселився в пусту хату, він провів газ, світло, обгородив. З Павлограда привози вугілля. У них був син, сина він не бачив, бачив тещу. Він спілкувався з ОСОБА_4, хто за нею доглядав йому не відомо. Він продав свою машину на лікування, у них були хороші відносини, після її смерті його почали виганяти її син та теща. Останній раз він був у них в 2013 році, він знав що вона працювала. Хто здійснював догляд йому не відомо.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив наступне. З ОСОБА_23 з 1972 року знайомий, працював водієм в АТП, знає ОСОБА_23 з хорошої сторони. Зійшовся з ОСОБА_4, були добрі стосунки, до останнього він зустрічав їх в місті, говорили, що потрібна операція, потрібно багато коштів, жили вони дружно, ОСОБА_21 ніколи не говорила, щоб він її бив.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила наступне. З ОСОБА_4 були особисто знайомі, дуже часто, майже кожний день на роботі спілкувались, вона дзвонила ОСОБА_23, він працював сутки троє. Із її телефону вона чула розмову, що він вживав спиртне, з друзями-сусідями. На свята вона ходила одна, без ОСОБА_23, напевно він зловживав спиртним. Довго не лікувалась, так як боялася і потрібно було багато грошей. Після огляду виявили рак, була перша операція, підприємство зібрало шість тисяч допомоги. На операції був її син з онукою, коли вона виходила на роботу, вони її старалися не навантажувати. ОСОБА_1 продовжував випивати, доглядала за нею мама та син, до останнього ОСОБА_4 ходила на роботу. За три роки спільної роботи вона його бачиа один раз, коли провідувала вдома.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив наступне. У них з ОСОБА_23 були часті сварки, скандали, ОСОБА_4 його виганяла, він жив у сусідів в літнії кухні. Догляд за ОСОБА_4 здійснювали її мати і син, Хата була побудована ще з першим чоловіком ОСОБА_4. Слаба вона була лише останні два місяця перед смертю. Вони жили разом 20 років, але вона його виганяла через пияцтво, він жив у сусіда ОСОБА_30. Сварки вона чула та бачила.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила наступне. Вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_4, у них не було сім'ї, ОСОБА_4 скаржилась, що він її бив, погрожував сину. Часто вона плакала. Коли їй зробили операцію, вона доглядала за нею, він телефонував, вимагав, щоб мати принесла йому їсти. Після операції за нею доглядала ОСОБА_3, яка сама після інфаркту. В 1982 році ОСОБА_4 працювала в АТП, ОСОБА_1 її ображав, за неї вступився її знайомий ОСОБА_29.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила наступне. Вона є дружиною відповідача ОСОБА_12, з усіма знайома. З свекрухою познайомилася 20 років тому, через два роки вона вийшла заміж за її сина, вони з нею разом працювали бухгалтерами. Їй відомо, що в них був побудований невеликий будинок, все було, він прийшов на все готове. Вона тверезим його ніколи не бачила їх разом вона ніколи не бачила, у них був різний бюджет. Він злив, дратував собаку, вона укусила ОСОБА_12 ОСОБА_5. Вони ніколи разом не бували на святах. ОСОБА_5 захворіла, нікому не говорила, що в неї рак. Її матері довго не говорили. Ніхто з його свідків про хворобу не чув. Операція була важка, втратила багато крові, їй не можна було хвилюватися, готовити їжу, підходити до плити. Він ні в чому їй не допомагав, лише хвилювався, що нікому буде йому готувати їжу. Щоб він здійснював догляд, їй не відомо, він навпаки влаштовував скандали. Лікування він не оплачував, вона збирала гроші у інших людей. У неї з ОСОБА_4 конфліктів не було.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснила наступне. ОСОБА_1 довго працював в АТП, знає ОСОБА_5, її сина ОСОБА_12, добрі стосунки, відпочивали на морі. Їй особисто відомо, бо по АДРЕСА_3 будинок та город сина, ОСОБА_21 і ОСОБА_10 проживали разом більше 25 років. Останній час ОСОБА_21 захворіла, вона її не бачила, ОСОБА_10 казав, що їй зробили операцію, він за нею доглядав, їздив на велосипеді. У них були сімейні стосунки, жили 25-26 років, коли син ОСОБА_5 ще був маленький. ОСОБА_5 на ОСОБА_10 ніколи не сварилася, в будинок до них ніколи не заходила.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив наступне. Розлучилися в 1991 році з ОСОБА_4, з усіма знайомий, ОСОБА_32 його син, конфліктів немає, з усіма нормальні стосунки. Цей будинок АДРЕСА_1 належав бабусі. Потім будинок поділили. Пів будинку йому, іншу він зруйнував та побудував новий будинок в 1989-1991 роках. 1/3 будинку його, 1/3 ОСОБА_21, і 1/3 ОСОБА_27 його матері. Коли він розійшовся, розділили мирно їхню частину будинку. Там були меблі, опалення, коли з'явився ОСОБА_10, у них були скандали, розходилися, ОСОБА_21 казала, що будинок буде сину ОСОБА_6. Коли ОСОБА_21 захворіла, за нею доглядала її мати ОСОБА_3 Коли ОСОБА_21 привезли після операції з м. Запоріжжя, ОСОБА_1 був п'яний, ходив випивав у свого друга ОСОБА_30. Коли вони сварилися, ОСОБА_10 по тижню йшов до ОСОБА_30. ОСОБА_31 казав, що ОСОБА_10 постійно жив в нього в літній кухні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.08 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з роз'яснень Верховного Суду України , викладених у листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу додаються документи та докази того, що між: заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки ( свідоцтво про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового і особистого характеру тощо). Також: це можуть бути свідоцтво про смерть одного з подружжя, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки і з господарських книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і не рухомого (чеки ,квитанції, свідоцтва про право власності), заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одног, довідки житлових організацій , сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до матеріалів, які надійшли з Токмацької державної нотаріальної контори від спадкова справа після померлої ОСОБА_28 заведена, спадщину прийняв відповідач ОСОБА_2, а відповідач ОСОБА_3 відмовилася від спадщини, що підтверджується копією спадкової справи від 27.04.2017 року №506/01-16.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1264 ЦК України позивач відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Дослідженими судом доказами встановлено, що позивач протягом тривалого часу, з 1991 року проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Періоди тимчасової відсудності позивача ОСОБА_1 через відрядження та з інших причин за місцем спільного проживання не спростовують факту його спільного проживачння з ОСОБА_4 в зазначений час. Так само не спростовують факт спільного проживання довідки комітету мікрорайону про склад сім'ї та декларації про доходи з Токмацького УПСЗН, в яких вказано, що ОСОБА_4 проживала одна. Ці документи відображають відомості про осіб, які спільно проживають і спільне місце проживання яких зареєстровані у встановленому порядку. Позивач ОСОБА_1 був зареєстрований за іншою адресою, крім того, відомості про членів сім'ї в документи комітету мікрорайону та УПСЗН вносились зі слів ОСОБА_4 для отримання житлових субсідій, що пояснює незазначення ОСОБА_1 як члена сім'ї. Крім того, інша довідка того ж мікрорайону від 08.10.2016 р. підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно проживав та вів спільне господарство в цивільном шлюбі 25 років з ОСОБА_4

Однак відсутні підстави для прийняття судового рішення про встановлення факту проживання позивача однією сім'єю з ОСОБА_4, оскільки цей юридичний факт є лише підставою для вирішення спору про зміну черговості права на спадкування.

Судом встановлено відсутність передбаченої ст. 1259 ЦК України підстави для зміни черговості права на спадкування. Зазначена норма встановлює можливість зміни черговості спадкування за умови, що фізична особа протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані.

Спадкодавець ОСОБА_4 не перебувала тривалий час в безпорадному стані, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р., а до 01.08.2016 рік, вона працювала на ПАО «Токмацький ковальсько-штампувальний завод», що підтверджується відповідними документами з місця роботи. Тобто спадкодавець знаходилась в безпорадному стані лише протягом двох місяців до смерті, що не можна вважати тривалим часом. Крім того, дослідженими судом доказами встановлено, та не оспорюється позивачем, що обидва відповідача, які є спадкоємцями першої черги також протягом всього часу тяжкої хвороби спадкодавця опікувались, матеріально забезпечували, надавали іншу допомогу спадкодавцеві. За таких обставин відсутні підстави для зміни черговості спадкування та надання позивачу права на спадкування разом з відповідачами, які є спадкоємцями першої черги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та зміну черговості в спадкуванні відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: