Справа № 303/2263/17
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КОЖУХ О.А., СОБОСЛОЯ Г.Г.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

за участю відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 1 серпня 2017 року, -

встановила:

ОСОБА_3 24.04.2017 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 мотивуючи наступним. Сторони з 08.08.1992 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Мукачівським міським відділом ЗАГС Закарпатської області за актовим записом № 379, у якому народилося двоє дітей. Старший син повнолітній, а молодший син ОСОБА_4 народився 13.06.2003.

Спільне життя у подружжя не склалося, у сторін різні погляди на життя. У сімї виникали сварки, які поступово призвели до повного відчуження сторін. Можливості зберегти сімю немає, подружні відносини між сторонами припинилися давно, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає.

За таких обставин, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Син ОСОБА_5 перебуває на повному утриманні позивача, батько ніякої участі у вихованні сина не бере, не забезпечує дитину матеріально, тому позивач вимушений ставити питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Посилаючись на ці обставини, на норми СК України щодо припинення шлюбу та стягнення аліментів, позивач просив: розірвати шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_1, що був зареєстрований Мукачівським міським відділом ЗАГС Закарпатської області за актовим записом № 379; стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01.08.2017 позов задоволено частково:

розірвано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_1, зареєстрований 08.08.1992 Мукачівським міським відділом ЗАГС Закарпатської області за актовим записом № 379;

після розірвання шлюбу залишено позивачу ОСОБА_3 прізвище без змін;

стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн щомісячно, починаючи з 24.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць;

у задоволенні інших позовних вимог відмовлено;

стягнуто з відповідача на користь держави 640,00 грн судового збору.

Відповідач оскаржив рішення суду в частині стягнення аліментів. Вказує на невідповідність вимогам закону та обставинам справи рішення суду щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має постійне місце роботи, працює водієм у Мукачівській міськрайонній філії ДУ «Закарпатський обласний центр МОЗУ», де отримує зарплату в розмірі 3200,00 грн. Інших джерел доходу відповідач не має. Тому суду слід було визначити аліменти в розмірі 25% від заробітної плати. Просить змінити рішення суду в частині визначення розміру аліментів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, які апеляцію підтримали, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у відсутність позивача ОСОБА_3, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції і з урахуванням положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України щодо диспозитивності судового процесу не робить висновків щодо судового рішення по суті в неоскарженій частині (ст. 303 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). Син перебуває на утриманні матері, шлюб між сторонами, що був укладений 08.08.1992, розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01.08.2017 (а.с. 38-40). Ці обставини підтверджуються документами, встановлені зазначеним рішенням суду, яке в іншій, окрім стягнення аліментів, частині не оспорюється, та не заперечуються сторонами. Власне недостатність у матері коштів на утримання дитини та необхідність сплати матері аліментів для цього як такі батьком дитини теж не заперечуються.

З наявних у справі довідки від 16.05.2017 № 560/08-01 і довідки про доходи від 16.05.2017 № 563/08-01, виданих Державною установою «Закарпатський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України», випливає, що ОСОБА_1 з 1991 року працює в установі водієм, має заробітну плату 3200,00 грн, за листопад 2016 року квітень 2017 року йому з урахуванням змін в оплаті праці за певні місяці було нараховано загалом 18660,61 грн (а.с. 28, 29). Ці обставини підтверджені ним і в апеляційному суді.

За приписами СК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, батько зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180); за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 ч. 3); при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182).

Беручи до уваги ці положення закону, а також інші норми законодавства щодо права дитини на необхідний для її нормального розвитку рівень життя, обовязку батьків забезпечити належне утримання дитині та вказавши на наявність у відповідача нерегулярного доходу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі по 1000,00 грн щомісячно починаючи з 24.04.2017 і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів відповідає і засадам розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів попри наявність доказів щодо постійного місця роботи відповідача та його регулярного доходу погоджується із таким рішенням суду першої інстанції. На думку колегії, слід враховувати, що сплата аліментів є регулярними платежами, що тривають, а редакція ст. 184 СК України, яка є чинною з 08.07.2017, більше не повязує можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі. Суд правильно застосував норми матеріального права в редакції, чинній на час ухвалення рішення.

Відтак, рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм матеріального права, відповідає вимогам ст.ст. 212-215 ЦПК України, тому на підставі ст. 308 цього Кодексу апеляцію слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п. 1, ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 1 серпня 2017 року у частині стягнення аліментів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді