Справа № 742/2509/16-ц Провадження № 2-др/795/7/17 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Зарічна Л.А. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2017 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Комунального Підприємства «Послуга», Прилуцької міської ради, виконавчого комітету Прилуцької міської ради про відшкодування шкоди,
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 31.10.2016 по цій справі позов ОСОБА_5 задоволено і з Прилуцької міської ради на його користь стягнуто 16318 грн 32 коп. на відшкодування шкоди і 4971 грн 20 коп. на відшкодування судових витрат, а всього 21289 грн 52 коп. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.11.2016 дане рішення залишено без змін.

ОСОБА_5 подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування йому витрат на правову допомогу адвоката в апеляційному суді у розмірі 1000 грн 00 коп. Ця заява обґрунтовується тим, що апеляційним судом не вирішено питання про відшкодування ОСОБА_5 судових витрат на правову допомогу адвоката.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, суд вважає, що у задоволенні вимог ОСОБА_5 про стягнення витрат на правову допомогу адвоката в апеляційному суді належить відмовити, виходячи з наступного.

На підтвердження факту понесення ОСОБА_5 витрат на правову допомогу адвоката в апеляційному суді надано:

- договір про надання правової допомоги від 01.08.2016 і додаткову угоду до цього договору від 22.11.2016, на підставі яких в апеляційному суді інтереси ОСОБА_5 представляв ОСОБА_6 як адвокат (арк. 36, 172),

- розрахунок отриманої адвокатом ОСОБА_6 суми гонорару за представництво ОСОБА_5 в апеляційному суді у розмірі 1000 грн 00 коп. (арк. 173),

- квитанцію Чернігівського облуправління АТ «Ощадбанк» від 22.11.2016 № 186, згідно з якою ОСОБА_5 сплачено 1000 грн 00 коп. плати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 за юридичні послуги «за жовтень-листопад згідно з договором про надання юридичних послуг».

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 і 64 ЦПК України, факт понесення стороною судових витрат на правову допомогу адвоката має бути підтверджений належними й допустимими письмовими доказами. Проте ОСОБА_5 таких доказів не надано. Так, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського обєднання. Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Стаття 13 вказаного Закону приписує, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою; адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно з ч. 5 ст. 14 цього ж Закону, у разі здійснення адвокатом діяльності у складі адвокатського бюро стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро, а згідно з ч. 5 ст. 15 цього ж Закону, у разі здійснення адвокатом діяльності у складі адвокатського обєднання стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське обєднання. Від імені адвокатського обєднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського обєднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського обєднання. Отже здійснення адвокатом діяльності в організаційно-правовій формі фізичної особи-підприємця категорично виключається.

З викладеного випливає, що факт понесення ОСОБА_5 судових витрат на правову допомогу адвоката (саме адвоката а не особи, яка надає правову допомогу в порядку ст. 56 ЦПК України) має бути підтверджено розрахунковими документами про оплату адвокатського гонорару або самозайнятій особі ОСОБА_6, або адвокатському бюро, або адвокатському обєднанню (що за формою й змістом відповідають Положенню про форму та зміст розрахункових документів, яке затверджене наказом Мінфіну України від 21.01.2016 № 13 (зареєстрований у Мінюсті України 11.02.2016 за № 220/28350)). Оскільки ОСОБА_5 сплачено 1000 грн 00 коп. плати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 за юридичні послуги (а не самозайнятій особі ОСОБА_6, не адвокатському бюро і не адвокатському обєднанню), то квитанція про їх сплату є і неналежним, і недопустимим доказом понесення ОСОБА_5 витрат на правову допомогу по даній справі. Крім того, у цій квитанції не вказано, за місяці якого року ОСОБА_5 здійснено оплату послуг і на підставі якого договору її сплачено.

З викладеного випливає, що у задоволенні вимог ОСОБА_5 про стягнення витрат на правову допомогу в апеляційному суді належить відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 88 ч. 1, 220, 304 ч. 1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні вимог ОСОБА_5 про стягнення витрат на правову допомогу в апеляційному суді відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: