Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/2960/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Гансецької І.А., Шевчук А.М.

при секретарі

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 31 березня 2017 року

встановила:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_5, яка померла 04 квітня 2015 року та встановити додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини після її смерті. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті тітки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте листом від 24.03.2016 року нотаріус повідомив позивача, що ним пропущений шестимісячний строку для прийняття спадщини, а також у нього відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки з померлою.

На обґрунтування пропуску строку подання заяви для прийняття спадщини, позивач зазначив ту обставину, що в період з квітня по грудень 2015 року він постійно перебував на полігоні окремого відділу прикордонної служби Північного регіонального управління відділу Державної прикордонної служби та проводив ряд додаткових занять і тренувань з гірської підготовки на пересічній місцевості. В звязку з чим, позивач звернувся до суду з проханням встановити факт родинних стосунків, визнати причину пропуску строку прийняття спадщини поважною та визначити додатковий строк три місяці з дня набрання рішення законної сили.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 31 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт родинних відносини, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є племінником ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 04 квітня 2015 року. У задоволенні позову в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове, яким встановити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 04 квітня 2015 року терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, що мають значення для справи та не надано належної оцінки існуючим доказам, внаслідок чого вважає, що суд дійшов передчасного висновку про відсутність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначає, що причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті обставини, що позивач брав участь у підготовці майбутніх бійців АТО на полігоні за межами міста та займався волонтерською діяльністю. Повертаючись на короткий термін у місто, втомлений після виснажливих занять не міг фізично вчинити дії для прийняття спадщини, а після короткого відпочинку знову повертався на полігон для виконання свого обовязку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 квітня 2015 року померла тітка позивача ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: квартиру № 37, що в будинку №3-а по вул. Короленка в м. Житомирі.

24 березня 2016 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було повідомлено ОСОБА_2 про пропущення ним строку, визначеного ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Звернувшись до суду з відповідною заявою, позивач, як на підтвердження поважності причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, послався на ту обставину, що в період з квітня по грудень 2015 року постійно перебував на полігоні окремого відділу прикордонної служби Північного регіонального управління відділу Державної прикордонної служби, де проводив ряд додаткових занять та тренувань з гірської підготовки на пересічній місцевості.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів, які б вказували на обставини, що обєктивно перешкоджали позивачу протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено показами свідків та матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Розділом 3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до вказаного Порядку (п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3.15, 3.23), заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, складеної від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей . Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Аналіз вище вказаних норм Порядку свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв'язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач послався на те, що був відсутній в період з квітня по грудень 2015 р. в м. Житомирі, оскільки брав участь у підготовці бійців АТО на полігоні за межами міста та займався волонтерською діяльністю. В звязку з перебуванням у м. Житомирі занадто короткі проміжки часу, не мав фізичної змоги звернутися до нотаріуса.

Однак, на запит суду першої інстанції, скерований до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про отримання відомостей щодо їх співпраці з позивачем у період з квітня по грудень 2015 р., надійшла відповідь про те, що за обліками особового складу Північного регіонального управління та підпорядкованих органів охорони державного кордону громадянин ОСОБА_2 не рахується. Даних про проходження військової служби ним чи іншої співпраці з Північним регіональним управлінням за вказаний період немає.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачем не доведені, викладені в заяві та скарзі, факти перебування поза межами міста безперервно в певний період, в тому числі у звязку з волонтерською діяльністю, інші підстави та причини, які могли обєктивно перешкоджати йому звернутися до нотаріуса у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини ним не наведені.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі, застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

В частині встановлення факту родинних звязків рішення не оскаржується, тому і не перевіряється колегією суддів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді :