АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Борисової О.В.,

при секретарі Куркіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_1, третя особа: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, про виселення,

за апеляційною скаргою комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року,

встановила:

У вересні 2016 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернулось до суду з даним позовом.

Просило виселити ОСОБА_1 з житлового приміщення № 87 в комунальній квартирі АДРЕСА_1 та стягнути судовий збір.

Вимоги обґрунтовані тим, що строк дії договору № 3 від 05 січня 2012 року, на підставі якого відповідача було вселено у спіну квартиру закінчився, а відтак відповідач підлягає виселенню.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Представник Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та прокурор вважають апеляційну скаргу обґрунтованою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» у пред'явленому позові наведені підстави для виселення відповідача, які не ґрунтуються на вимогах закону.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що 05 січня 2012 року між ЖУ «Південне» ДП «Екос» та ОСОБА_1 укладено договір № 3 про надання доступу до житлового приміщення.

За умовами договору підприємство надало ОСОБА_1 в користування кімнату № 87 в комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Термін дії договору з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року.

Згідно розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 08 листопада 2012 року № 773 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, закріплено на праві господарського відання за позивачем.

Згідно наказу комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» від 08 листопада 2012 року № 75/05 житловий будинок по провулку Жуковського, 14 прийнято на баланс.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» просило виселити ОСОБА_1, оскільки позивач є титульним володільцем спірного майна та правомочним щодо вимоги про виселення відповідача з належного йому майна. Посилаючись на ст. 116 ЖК України, підприємство зазначило, що відповідач ордеру на вказане житлове приміщення не отримував, за місцем проживання не зареєстрований, термін дії договору, на підставі якого відповідач займав житлове приміщення закінчився, просило виселити відповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, а відтак до даних відносин не можуть бути застосовані норми житлового законодавства України, зокрема ст. 116 ЖК України, зазначена позивачем як підстава для виселення відповідача із спірної кімнати.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до такого висновку, оскільки частиною третьою статті 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав.

Однак, якщо особа проживає у жилому приміщенні на підставі цивільно-правового договору, то її не можна вважати такою, яка самовільно вселилася у житлобез будь-яких підстав.

Оскільки в даному випадку підставою для вселення такої особи стала цивільного-правова угода.

І у випадку закінчення строку договору, уповноважена особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав на підставі положень цивільного законодавства.

Правильно звернувши увагу на відсутність підстав для задоволення позову відповідно до норм житлового законодавства, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що підприємство у поданому позові зазначило, як підстави для виселення, поряд із нормами житлового законодавства, також і норми цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором.

Вбачається, що термін договору, на підставі якого відповідача було вселено у спірне житло, закінчився 31 грудня 2012 року.

Договір не передбачав право на пролонгацію.

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» 03 липня 2016 року направило ОСОБА_1 припис-попередження, згідно якого повідомило про відсутність підстав та наміру переукладати договір оренди на займане приміщення та вимогою звільнити орендоване приміщення (а.с. 13).

З урахування встановлених обставин, та вищенаведених норм цивільного законодавства, колегія суддів вважає, що відповідач підлягає виселенню із кімнати № 87 в комунальній квартирі АДРЕСА_1, у зв'язку із закінченням строку дії договору.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права; неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 22 березня 2017 року постановлено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. за подання позову, та судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з кімнати № 87 в комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. за подання позову, та судовий збір в розмірі 1 600 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

О.В. Борисова