Справа № 263/2189/15-ц
Провадження № 2/263/5/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., за участю прокурорів Лимарєва Є.О., Александрова А.В., Кунда Л.І., представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1, в інтересах держави в особі: Маріупольської міської ради, до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2015 року прокурор Жовтневого району міста Маріуполя Донецької області, в інтересах держави в особі: Маріупольської міської ради,звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, щовідповідно до рішення Маріупольської міської ради від 18.06.2013 року №6/28-3312, між Маріупольською міською радою та відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки від 07.11.2013року. Згідно умов вищевказаного договору, Маріупольська міська рада передала, а ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 прийняли в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Георгіївській, 30а в Центральному (Жовтневому) районі м. Маріуполя, площею 0,0719 га, строком на 10 років, тобто до 18.06.2023 року, з фіксованою платою у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік. Сума орендної плати за користування земельною ділянкою відповідачами не вносилася, у звязку з чим, утворилася заборгованість за період з червня 2013 року по грудень 2014 року, яка станом на 05.02.2015 року складає 50059,73 гривень. Вищевказану суму заборгованості представник позивача просив стягнути з відповідачів, у рівних частках з кожного, на користь позивача, а також суму пені, нараховану за невнесення орендної плати у встановлені договором строки, в розмірі 3197,88 гривень. Судові витрати просив покласти на відповідачів.

Наказом Генерального прокурора України № 77ш від 23.09.2015 року, на виконання Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 року, у звязку з утворенням з 15.12.2015 року місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, районних у містах та міжрайонних прокуратур, внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури Донецької області, у тому числі, виключено, штатний розпис прокуратури Жовтневого району міста Маріуполя Донецької області та включено до штатного розпису Маріупольську місцеву прокуратуру № 1 /а.с. 130-135/, керівник якої надалі є позивачем по даній справі. Відповідно до Наказу прокурора Донецької області № 2221-к від 28.11.2016 року виконання обовязків керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1 покладено на його першого заступника ОСОБА_8 з 29.11.2016 року /а.с. 136/.

Прокурори Лимарєв Є.О., Александров А.В., що брали участь по даній цивільній справі, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, наполягали на їх задоволенні. Прокурор Кунда Л.І. позовні вимоги підтримала частково, просила стягнути з відповідачів заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою з урахуванням внесеної оплати в розмірі 15000,00 гривень, а також суму нарахованої пені.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги з підстав, на які посилався прокурор Кунда Л.І. в судовому засіданні.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. В останньому судовому засіданні надала квитанцію про внесення орендної плати за 2013 ріку розмірі 15000,00 гривень, тобто за період до початку проведення АТО.

Суд, зясувавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами... Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 18.06.2013 року №6/28-3312, між Маріупольською міською радою та відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки від 07.11.2013 року /а.с. 7-12/. Згідно умов вищевказаного договору, Маріупольська міська рада передала, а ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 прийняли в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Георгіївській, 30а в Центральному (Жовтневому) районі м. Маріуполя, площею 0,0719 га, строком на 10 років, тобто до 18.06.2023 року, з фіксованою платою у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік.

Сума орендної плати за користування земельною ділянкою відповідачами не вносилася, у звязку з чим, утворилася заборгованість за період з червня 2013 року по грудень 2014 року, яка станом на 05.02.2015 року складає 50059,73 гривень, що підтверджується наданим розрахунком, здійсненим Департаментом фінансів міської ради/а.с. 23/.

У рамках досудового врегулювання спору, Маріупольською міською радою на адреси відповідачів було направлено претензію № 28 щодо необхідності сплатити заборгованість з орендної плати за землю /а.с. 21/. Вимоги вищевказаної претензії відповідачами так і не були виконані, заборгованість залишається не погашеною.

Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі.

Відповідно до ст. 14.1.136 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - це обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Субєктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.4.4. Договору оренди земельних ділянок орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обовязок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в пп. 9.3.1.4 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати» та пп. 9.2.8 - «Орендар зобовязаний відповідно до договору своєчасно вносити орендну плату».

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Пунктом 288.7 ст. 288 Податкового Кодексу України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

У п. 286.5 ст.286 Податкового Кодексу України закріплено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до квитанції № 0.0.811320412.1 від 20.07.2017 року ОСОБА_4 було внесено орендну плату за користування земельною ділянкою за 2013 рік у розмірі 15000,00 гривень.

Таким чином, судом було встановлено, що всупереч вищевказаних норм закону заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою, за період з червня 2013 року по грудень 2014 року, в розмірі 35059,73 гривень (50059,73-15000,00 гривень) залишається не погашеною відповідачами, а тому підлягає стягненню з останніх у дольовому порядку на користь позивача.

Відповідно до ст. 129.4 Податкового кодексу України, пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно з п.4.11 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0.3% від несплаченої суми за кожен день прострочення, доки суму простроченої орендної платне буде повністю сплачено, але не більше ніж 120 % річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що строк позовної давності для нарахування пені складає один рік.

Враховуючи норму ст. 258 ЦК України, пеня за прострочення сплати орендної плати за земельну ділянку була нарахована з грудня 2014 року, із застосуванням облікової ставки НБУ - 14%, та складає 3197,88 гривень.

Таким чином, у звязку з тим, що невиконання відповідачами зобовязань по договору оренди завдає шкоди інтересам територіальної громади та позбавляє можливості використовувати відповідно закону кошти, отримані за оренду обєктів, що знаходяться у комунальній власності, оскільки в міський бюджет не надходять кошти, які повинні забезпечувати виконання міських соціально-економічних завдань, беручи до уваги, що частина боргу з оплати оренди була внесена після звернення до суду з даним позовом, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 35059,73 гривень та сума пені у розмірі 3197,88 гривень, а всього 38257,61 гривень.

При цьому, суд вважає позицію представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5, щодо звільнення відповідачів від оплати оренди земельної ділянки відповідно до ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», вимоги якої звільняють субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, необґрунтованою, оскільки відповідачі не є субєктами господарювання в розумінні ст. 55 Господарського кодексу України, так як договір оренди земельної ділянки укладали як фізичні особи, а доказів про здійснення ними господарської діяльності та наявності реєстрації відповідно до закону як підприємців, суду не представлено, тому суд приходить до висновку, що не має підстав для їх звільнення від плати за користування земельною ділянкою, що є також підставою для задоволення позовних вимог позивача.

Також суд вважає, що немає правового підґрунтя позиція представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5 про застосування до даних правовідносин ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яка закріплює заборону, на час проведення антитерористичної операції, нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Вищевказана норма закону не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки предметом даного цивільного спору виступає стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, а не зобовязання за кредитним договором або договором позики.

Одночасно, суд не бере до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_5, викладених у письмових запереченнях, на неправильний розрахунок розміру заборгованості орендної плати за землю, оскільки на підтвердження даної позиції не було надано жодного обєктивного доказу, зокрема не надано іншого розрахунку, виконаного компетентною особою.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню у дольовому порядку витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень, по 533,33 гривні з кожного.

Керуючись ст. ст. 258, 526, 610, 612, 614, 615, ЦК України,ст. 206 ЗК України, ст. ст. 14, 129, 286, 288 Податкового Кодексу України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру»,Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. ст.10, 11, 45, 60, 61, 88, 109 208, 212-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1, в інтересах держави в особі: Маріупольської міської ради, до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки задовольнити.

Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь Маріупольської міської ради заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою в розмірі 38257,61 гривень, (у тому числі пеню в розмірі 3 197,88 гривень), по 12752 гривні 54 копійки з кожного.

Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 гривень, по 533 гривні 33 копійки з кожного.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Шатілова