Справа № 297/3105/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

02 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.,

секретарі Чучка Н.В.,

з участю: ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 24 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на рухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд із даним позовом, який мотивує тим, що під час шлюбу з ОСОБА_1, 19.07.2012 року вона придбала за свої особисті кошти, які отримала від продажу ТОВ «АДАМ-ЄВА», учасником якого вона являлася, нежитлових приміщень, перукарні, автомобіль марки «ВАЗ-2190», номер кузова XTA219060c0030525, держаний номерний знак АО5759В. Від продажу вказаних нежитлових приміщень позивач отримала 23 167,86 грн., а автомобіль купила за 69 990 грн., тобто лише 2/3 частини спірного автомобіля є спільною сумісною власністю сторін, що встановлено також рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 24.10.2016 року.

Оскільки, частка відповідача у спірному автомобілі є незначною і не може бути виділена в натурі, так як такий є неподільним, а спільне володіння і користування ним є неможливим, позивач просить припинити право власності відповідача на 1/3 частку спірного автомобіля, визнавши за нею право власності на автомобіль марки «ВАЗ-2190», номер кузова XTA219060c0030525, держаний номерний знак АО5759В у цілому та стягнувши з неї на користь відповідача вартість 1/3 частки вказаного транспортного засобу.

Рішенням Берегівського районного суду від 24.04.2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку автомобіля марки ВАЗ-2190, номер кузова ХТА219060с0030525, номерний знак НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки ВАЗ-2190, номер кузова ХТА219060с0030525, номерний знак НОМЕР_1, в цілому.

Грошові кошти в розмірі 23 330 грн., що внесені ОСОБА_3, як грошова компенсація за частку в неподільному майні на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області згідно платіжного доручення № 1 від 15.03.2017 року, звернуто на користь ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позову відсутні.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 24.10.2016 року, яке набрало законної сили, визнано ідеальні частки у неподільному майні без його реального поділу за ОСОБА_1 в 1/3 частині, а за ОСОБА_3 в 2/3 частинах на легковий автомобіль марки ВАЗ-2190, номер кузова XTA219060c0030525, держаний номерний знак НОМЕР_1, який залишено в спільній частковій власності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За приписами частини другої статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частини 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як встановлено судом першої інстанції, спільне володіння і користування сторонами спірним автомобілем марки «ВАЗ-2190» є неможливим, частка відповідача у спірному автомобілі є незначною і не може бути виділена в натурі, оскільки такий є неподільним та припинення його права на частку в спірному автомобілі не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, оскільки ОСОБА_1 в користуванні має інший автомобіль.

Крім того, як слідує з платіжного доручення № 1 від 15.03.2017 року, ОСОБА_3 внесла на депозитний рахунок суду вартість 1/3 частки спірного автомобіля в розмірі 23 330 грн., тобто частку яка належить відповідачу.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 не є власником спірного автомобіля не знайшли свого підтвердження та спростовуються рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 24.10.2016 року з якого слідує, що укладений 01.12.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу автомобіля марки «ВАЗ 2190» визнано недійсним, а тому саме позивач являється власником такого автомобіля.

Крім того, що стосується вартості автомобіля, то суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що таку слід рахувати на момент придбання такого, що становила 69 990 грн. Клопотання щодо визначення вартості автомобіля на момент ухвалення рішення, строноми не заявлялося.

Відтак, доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 не являється власником спірного автомобіля та вартість такого, останньою занижено не знайшли свого підтвердження у апеляційному суді.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах припинив право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку спірного автомобіля та визнав право власності на зазначений автомобіль за ОСОБА_3

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Берегівського районного суду від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді