Справа № 559/1441/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 листопада 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25.05.2014 Мирогощанською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є фізично здоровою особою, працює у приватних осіб. Домовленості з приводу утримання дитини між ними не досягнуто, добровільно свого обов»язку щодо утримання дитини відповідач не виконує, тому змушена звернутись до суду. Згідно уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти у розмрі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка, згідно поданої заяви, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 10).

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про день та час розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 12, 15).

Враховуючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів (а.с. 17).

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.05.2014 Мирогощанською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 06, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ № 093080 (а.с. 2).

ОСОБА_3 народилась 03 серпня 2014 року, її батьками є сторони у справі (а.с. 3).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своєї неповнолітньої дитини, є працездатним, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивачки підлягають до задоволення. Стягнення слід проводити в частці від заробітку в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215, 224, 225 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на ім»я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред»явлення позову - 07 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць за період з 07 липня 2017 року до 07 серпня 2017 року, - допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: