Справа № 372/2891/16-ц Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/3318/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 17.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М, ОСОБА_2,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа управління соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, про поновлення цивільної дієздатності, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про поновлення цивільної дієздатності, вказуючи на те, що його рішенням Васильківського районного народного суду Київської області визнано недієздатним та призначено рідну сестру, ОСОБА_4 опікуном. В 2016 році сестра опікун, померла, позивач залишився проживати один, без опікуна, і вважає, що опіки не потребує, справляється з веденням господарства, зарекомендував себе як зразковий громадянин, в конфліктних ситуаціях не помічений, дружелюбний, ввічлий.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року в задоволені заяви про поновлення цивільної дієздатності відмовлено.

Не погоджуючись із висновком суду апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

За приписами ст. 1 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку.

Згідно із статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що 09 червня 1987 року рішенням Васильківського районного народного суду Київської області ОСОБА_3 визнано недієздатним та призначено опікуна ОСОБА_4, що підтверджується судовим рішенням, рішенням міськради.

ОСОБА_3 є інвалідом другої групи з 01.02.1997 року довічно, що підтверджується витягом із акту огляду МСЕК.

14.02.2016 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦК України, суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновлюється здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Також встановлено, що по місцю проживання заявник характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою.

Встановлено, що 30.09.2016 року опікунська рада прийшла до висновку про здатність ОСОБА_3 усвідомлювати свої дїї та керувати ними, що підтверджується висновком.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 45 від 30.03.2017 року, ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдної форми, із безперервно-прогредієнтним перебігом, зниження енергетичного потенціалу (МКХ-10; F20). ОСОБА_3 за своїм психічним станом може, але не у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 58 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість. Достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції проте, що оскільки під час проведення судової психіатричної експертизи в межах розгляду цієї справи у ОСОБА_3 виявлені специфічні для шизофренічного процесу зміни особистості, хворобливі розлади мислення, дефект в емоційно-вольовій сфері, відсутність критики до хвороби, певна недостатність критичних здібностей взагалі, ступінь виразності психічних розладів такий, що має вплив на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, хоч і не позбавлений цієї здатності зовсім, тому достатніх підстав відновлювати його цивільну дієздатність немає.

А тому, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, яке обґрунтоване, апелянт не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: