Справа № 459/1521/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/5247/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

за участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 з участю третіх осіб КП «Червонограджитлокомунсервіс», ДП «Львіввугілля» про визнання особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 23.05.2016 року звернувся до суду з даним позовом. У заяві послався на те, що він з 30.01.2007 року зареєстрований та проживає у кімнаті №74, яка знаходиться у гуртожитку по вул. Паркова, 4, у м. Червонограді Львівської області. У цій кімнаті з 15.10.2012 року зареєстрований відповідач, який із часу реєстрації і по даний час у кімнаті не проживає. Останній проживав разом із своєю сімєю у кімнаті № 46 даного гуртожитку. Тому вважає, що ОСОБА_4 втратив право на користування жилим приміщенням у гуртожитку.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що відповідачем не надано, а судом першої інстанції не здобуто жодного доказу на підтвердження неналежних умов для проживання чи факту обмеження доступу відповідачу до кімнати з боку позивача. Жодних доказів щодо поважності причин відсутності відповідача за місцем реєстрації у матеріалах справи не міститься. Вважає, що проведення розрахунків за житлове приміщення не є належним доказом у даній справі, оскільки ОСОБА_4 не заперечує того факту, що він не користується жилим приміщенням з часу реєстрації у ньому. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Право на житло є одним з найважливіших соціально-економічних прав громадян. Конституція України у ст.. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і рішення суду.

Судом установлено, що на підставі рішення Червоноградської міської ради за №806 від 29.04.2015р. гуртожиток по вул.Паркова,4 у м.Червонограді було передано на баланс КП «Червонограджитлокомунсервіс».

Відповідно до довідки КП «Комінтех» №3111 від 06.04.2016 року позивач з 30.01.2007 року зареєстрований в гуртожитку по вул. Паркова,4, кімната №74 у м.Червонограді Львівської області. Відповідач ОСОБА_4 також зареєстрований у вказаній кімнаті гуртожитку з 15.10.2012 року.

Спірне житло надавалось відповідачу ОСОБА_4 в жовтні 2012 року спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» у звязку із розірванням шлюбу та виниклій потребі у житлі. Усі витрати за користування кімнатою в гуртожитку сплачувались ОСОБА_4 шляхом утримання суми витрат із заробітної плати, заборгованості по сплаті немає, що стверджується листом голови профспілкового комітету ППВП ВП «Шахта «Відродження» від 03.03.2017 року (а.с.109-110) .

Факт оплати ОСОБА_4УВ. витрат на утримання житла за 2016р. стверджується наданими ним копіями квитанцій (а.с.97-98).

Відповідно до ст. 71 ЖК, на яку покликається позивач ОСОБА_2 як на підставу позовних вимог, наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Законодавство не містить переліку підстав, які вважаються поважними причинами відсутності за місцем проживання понад шість місяців, і за наявністю яких особа не може бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання, визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Відповідно до розяснень, даних у п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідач вказав, що не проживав у кімнаті за місцем реєстрації з поважних причин, оскільки там не було належних умов, позивач йому не надавав доступу до кімнати, однак він сплачував кошти за користування кімнатою № 74.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 25.04.2016 року за адресою м. Червоноград вул. Паркова 4/74 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виник конфлікт, що стверджується висновком інспектора Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області від 25.04.2016 року (а.с.119-120).

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_4 іншого житла не має.

Враховуючи наведене, відмовляючи у задоволенні позову, міський суд вірно виходив з того, що позивачем не доведено факт не проживання відповідача у кімнаті № 74 вул. Паркова,4 у м.Червонограді без поважних причин понад шість місяців.

З актів КП «Червонограджитлокомунсервіс» вбачається, що ОСОБА_4 у кімнаті № 74 гуртожитку не проживає. Проте акти не містять даних про причини відсутності його за місцем реєстрації.

За таких обставин розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: