РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/413/17

Провадження № 2/700/246/17

10 листопада 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області, про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без дозволу батька.

В обґрунтування своїх вимог позивач пояснила, що 24 липня 2009 року було укладено шлюб із ОСОБА_2, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис за №184. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2013 року шлюб між сторонами було розірвано.

Визначено місце проживання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання позивача - ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу з відповідачем дитина ОСОБА_4 проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, за даною адресою позивач з дочкою зареєстровані, дочка- ОСОБА_4 повністю перебуває на її утриманні.

На даний час позивач має дозвіл на проживання включно до 31 березня 2019 року в Словацькій Республіці і на підставі трудового договору від 01 квітня 2017 року працює в компанії ТОВ «SanaClis» за місцезнаходження даної компанії: м. Братислава, вулиця Старе Грунти,61, 841 04, за даною адресою і проживає у трикімнатній квартирі та для користування надано автомашину.

У зв'язку з тим, що на даний час позивач проживає і працює за вказаною адресою, вона бажає, щоб малолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала з нею, оскільки мати має намір забезпечити повноцінний розвиток своєї дитини, підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану здоров'я своєї дитини, яка постійно хворіє.

Представник позивача звернувся до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за кордон до Словацької Республіки за місцем її проживання та за місцем роботи матері. На даний час відповідач не бажає давати дозвіл на виїзд за кордон до Словацької Республіки своєї дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до позивача за місцем її проживання та за місцем її роботи.

У зв'язку з цим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представники позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали та просили відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки не зрозуміло в якому приміщенні та за якою адресою та в яких умовах буде проживати дитина. Не надано жодного акта - обстеження житла, в якому буде проживати дитина, що підтверджує збереження санітарно- гігієнічних норм та відповідність житла для проживання малолітньої дитини.

Представник третьої особи - служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Київської області у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без дозволу батька підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 24 липня 2009 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_2, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис за №184. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2013 року шлюб між сторонами було розірвано.

Визначено місце проживання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання позивача.

Після розірвання шлюбу з відповідачем дитина ОСОБА_4 проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

На даний час позивач має тимчасовий дозвіл на проживання включно до 31 березня 2019 року у Словацькій Республіці на підставі трудового договору від 01 квітня 2017 року, оскільки працює в компанії ТОВ «SanaClis» за місцезнаходження даної компанії: м. Братислава, вулиця Старе Грунти,61, 841 04, за даною адресою та проживає у трикімнатній квартирі та для користування надано автомашина.

У зв'язку з тим, що на даний час позивач проживає та працює за вказаною адресою, позивач бажає, щоб малолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала з позивачем, оскільки мати має намір забезпечити повноцінний розвиток своєї дитини, підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану здоров`я своєї дитини, яка постійно хворіє.

Статтею 150 ч. 2 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно з п.п.17, 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380 - за наявності заперечень одного з батьків проїзний документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На підставі ч.1, ч.2 ст.27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України для тимчасового проживання, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

В частині позовних вимог про дозвіл на постійне проживання дитини з матір'ю в Словацькій Республіці необхідно відмовити, оскільки це обмежить право батька на участь у вихованні дитини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - служба у справах дітей Васильківської міської ради Київської області про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Словацької Республіки разом з матір'ю ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 з часу набрання рішенням законної сили, з обов'язковим поверненням дитини до України, для проживання в ній з матір'ю ОСОБА_1, включно до 31 березня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн (шістсот сорок).

Сторонам роз'яснити, що з повним текстом рішення вони можуть ознайомитись в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області 14 листопада 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - Яценко Г. М.