Провадження 2/127/4352/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Константинові А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки і піклування про визначення способу участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 позов мотивував тим, що 23.09.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб.

17.08.2012 року народився син ОСОБА_3.

Рішенням суду від 07.07.2014 року шлюб розірваний, однак вони продовжували проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 до 07.10.2015 року.

З 07.10.2015 року син ОСОБА_4 проживає з матірю. ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_4, вчиняє конфлікти в присутності дитини, не бажає, щоб він відвідував сина та приймав участь у його вихованні. Просив зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати йому, як батькові ОСОБА_4, у вихованні та вільному спілкуванні із сином. Визначити наступні способи участі у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме особисте спілкування:

-три рази на тиждень, один раз у вихідний день: вівторок, четвер з 16.00 год. до 20.00 год., субота з 09.00 год. до 20.00 год. за місцем навчання дитини або за місцем її проживання, перебування;

-спільний відпочинок: щороку один місяць літніх канікул (серпень) дитина проводить з батьком;

-необмежене спілкування з сином ОСОБА_3 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином;

-у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення позивача з сином, або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком;

-у день побачення з сином позивач має право забирати дитину з ДНЗ (школи, місця проживання) особисто.

Зобовязати відповідача за два дні до дня зустрічі позивача з сином, надавати позивачеві точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити позивача про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Просив також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав відповідно до викладених обставин, надав письмові пояснення (а.с. 82-83). Суду пояснив, що у шлюбі із відповідачем у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Шлюб був розірваний і з жовтня 2015 року вони проживають окремо. З червня 2017 року він не бачив сина, оскільки ОСОБА_2 перешкоджає йому, навмисно створює конфлікти, ховає сина, навіть в день народження він не зміг його привітати. Дитина сама тягнеться до нього, плаче і сумує за ним. Об`єктивних причин для того, щоб не брати участь у вихованні дитини, немає. Він працює, позитивно характеризується, має постійне місце проживання в м. Вінниці. Категорично не бажає, щоб побачення з дитиною відбувались в присутності ОСОБА_2, оскільки вона лише нагнітає обстановку, налаштовує сина проти батька, дитина через це переживає і плаче. Також не погодився із висновком органу опіки і піклування щодо визначених годин і днів побачень, вважає таку кількість недостатньою. Просив позов задоволити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала частково, надала письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 22-24). Суду пояснила, що вона ніколи не чинила перешкод у спілкуванні ОСОБА_3 з батьком, не налаштовувала його проти. Разом з тим, ОСОБА_1 сам дитині розповів про проблеми в їх сім`ї, негативно висловлюється про неї як про матір, застосовував до неї та до старшого сина фізичну силу, тому вважає, що зустрічі із ОСОБА_3 повинні відбуватись лише в її присутності. Просила врахувати, що ОСОБА_3 в даний час боїться батька, хвилюється і плаче, оскільки ОСОБА_1 іноді поводив себе неадекватно. Син ОСОБА_4 протягом тривалого часу відвідує психолога і збільшення кількості зустрічей із батьком буде мати негативний характер для психічного стану дитини. Також старший син категорично заперечує проти зустрічей ОСОБА_3 із батьком, оскільки батько неодноразово бив його і через це вони вже протягом двох років не спілкуються. Подібні дії позивача змушували її звертатись до поліції і працівники поліції проводили бесіди з ОСОБА_1 щодо припинення протиправної поведінки. Не заперечила щодо способу участі батька у вихованні дитини, визначеного органом опіки і піклування, разом з тим, наполягала, щоб зустрічі відбувались лише в її присутності.

Представник відповідача ОСОБА_6 просив позов задоволити частково і визначити спосіб участі батька у вихованні сина лише в присутності матері.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що знайомий із сторонами у справі. Позивач йому розповідав, що останні 6 місяців з ОСОБА_3 він не бачиться через конфлікти з його матірю, а одного разу був свідком того, як позивач намагався по телефону поговорити з дружиною, але вона поклала слухавку. Наголосив, що позивач є турботливим батьком і це було помітно, коли ОСОБА_3 приходив до нього на роботу.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що був свідком того, як минулої осені ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_2, що забере ОСОБА_3 з садочка і повезе в зоопарк, однак дитини у садку не було. В телефонній розмові вона сказала, що бабуся забрала ОСОБА_3. Він бачив, що ОСОБА_3 добре спілкувався з батьком, почувався вільно, питав коли батько прийде ще. Бачив їх вдвох у місті, на роботі. ОСОБА_5 розповідав, що протягом останнього року ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не бере слухавку, коли він телефонує, щоб домовитись про зустріч з сином.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_2 є її безпосереднім керівником на роботі і на її прохання вона не раз забирала дитину із садочка, залишалась з ОСОБА_3 у них дома. ОСОБА_1 не хотів займатись з дитиною, хоча в цей час також був дома. Також їй відомо, що батько безпричинно не надавав дозволу на виїзд ОСОБА_3 за кордон, а одного разу в її присутності ОСОБА_1 влаштував скандал на роботі, ображав ОСОБА_2, кидався документами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є головою ОСББ і зі сторонами знайомий з 2013 року. Знає, що з ОСОБА_3 завжди поруч мама або його бабуся. З ОСОБА_1 він не зустрічався близько 3 років. Ніколи не чув конфлікту між сторонами з приводу того, що мати перешкоджає батькові спілкуватись з ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_11 пояснила в судовому засіданні, що товаришує із ОСОБА_2, тому знає, що вона не проживає із ОСОБА_1 і не чинить перешкоди щодо спілкування батька із сином. Навпаки, одного разу ОСОБА_1 забрав ОСОБА_11 із садочка і не сказав про це матері, вона була стривожена і шукала сина по всьому місту. Також їй відомо, що між ОСОБА_1 і старшим сином був конфлікт і вони не спілкуються.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_2 її донька, у них із ОСОБА_1 двоє синів: повнолітній ОСОБА_1 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4. Донька ніколи не забороняла батькові бачитись із ОСОБА_11, разом з тим, ОСОБА_1 часто буває в неадекватному стані, налаштовує дитину проти неї і матері, після їх прогулянок дитина також стає знервованою. Зазначила, що він застосовував фізичну силу до старшого сина і до ОСОБА_2, а ОСОБА_11 знає про це, тому не хоче зустрічатись із батьком.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Завадська») ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 23.09.1995 року.

Син ОСОБА_5 народився 07.08.1996 року, син ОСОБА_4 17.08.2012 року (а.с. 6).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області № 127/11667/14-ц від 07.07.2014 року (а.с. 5) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

Дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матірю, відвідує КЗ «Дошкільний навчальний заклад № 67 Вінницької міської ради» з вересня 2014 року по даний час (довідка видана від 01.08.2017 року, а.с. 49).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що любить ОСОБА_3 і бажає приймати участь у його вихованні, спілкуватись з ним без присутності матері, проте не має такої можливості, оскільки відповідач чинить у цьому перешкоди.

Згідно наданих суду доказів позивач ОСОБА_1 характеризується за місцем роботи позитивно (а.с. 35), на обліку в КЗ «Соціотерапія» не перебуває. Відповідно до сертифікатів пройшов обов`язковий попередній та періодичний психіатричний та профілактичний наркологічний огляд (а.с. 64, 81).

Згідно довідки ДНЗ № 67 з часу відвідування садочка вихованням дитини та участю у громадському житті займається лише його мати ОСОБА_2 Батько ОСОБА_1 забирає дитину з садка вкрай рідко, про що мати не заперечує. Збори батько не відвідує, гуртки англійської мови та танців не оплачує. З червня 2017 року мати ОСОБА_4 просила віддавати дитину батькові лише в її присутності, так як батько (зі слів матері) травмував психіку дитини, налаштовував дитину проти матері та погрожував матері фізичною розправою.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області №127/26923/16-ц від 24.04.2017 року неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, був наданий дозвіл на тимчасові неодноразові виїзди за межі України до Республіки Польща, Республіки Білорусь та Турецької Республіки у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, без згоди та супроводу батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 в період протягом 3 років з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с. 36-39).

З психологічної характеристики стану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 50-52) вбачається, що 14.09.2017 року за психологічною допомогою до приватного психолога ОСОБА_14 за діагностикою психологічного стану сина щодо сприйняття особи свого біологічного батька ОСОБА_1 звернулась ОСОБА_2. Основний запит стосувався діагностики стану та сприймання хлопчиком реальної родинної ситуації та можливості відреаговування ним емоційної напруги після контакту з біологічним батьком ОСОБА_1 Психолог надав висновок про те, що ОСОБА_3 знаходиться у афективно-тривожному стані, який потребує психокорекційної роботи по відреагуванню та стабілізації. Якщо лише згадка про обєкт батька ОСОБА_1 викликає у дитини чітко повторювану тілесну реакцію по типу «метушіння», супротив, то після реальної зустрічі з батьком можуть виникати більш глибокі психосоматичні порушення у здорової дитини. Тому важливо, щоб спілкування з сином ОСОБА_4 проходило в присутності матері/бабусі та у чітко визначені дні та години для уникнення загострень емоційної реакції, до періоду психічної стабілізації дитини, а саме протягом 6 місяців 1 року. Рекомендовано консультування на нагляд у дефектолога чи логопеда, у звязку з порушенням мовлення.

Також практичним психологом КЗ «ДНЗ № 67» ОСОБА_15 надана психологічна характеристика ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і за результатами обстеження встановлено, що рівень розумового розвитку дитини на середньому рівні, є ознаки знервованості та тривожності; рекомендовано спілкування дитини з татом в присутності матері з метою збереження психічного здоров`я дитини в період кризи 5-6 років, попередження маніпулювання дитиною вході конфлікту між батьками, профілактики психотравм дитини в ході спілкування з неавторитетним для нього батьком та на час адаптації дитини до навчання у школі в 2018 році. (а.с. 62-63).

Згідно із ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Стаття 3 Конвенції про права дитинивід 20.11.1989 р. гарантує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно ст. 141 Сімейного кодексу мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України). Право матері, батька та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом, передбачено ст. 153 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 15 даного Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.2 ст. 159 Сімейного кодексу України).

Відповідно до вимог частин 4, 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд не пов'язаний висновками певних органів, експертів та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні заявлених у справі доказів та обставин справи. Жоден доказ, у тому числі і висновок органу опіки та піклування, не має для суду наперед встановленої сили. Отже, суд може не погодитись із даним висновком і не взяти його до уваги.

19.10.2017 року виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки і піклування надав висновок (а.с. 46-48) про доцільність визначення ОСОБА_1 способу участі у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1:

Протягом шести місяців у присутності матері дитини:

-щовівторка з 17.00 год. до 20.00 год.;

-щосуботи з 10.00 год. до 13.00 год. та з 18.00 год. до 20.00 год.;

-два тижні протягом літа відпочинок дитини з батьком за погодженням з матірю дитини;

-необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку.

По закінченню шестимісячного терміну без присутності матері дитини:

-щовівторка з 17.00 год. до 20.00 год.;

-щосуботи з 10.00 год. до 13.00 год. та з 18.00 год. до 20.00 год.;

-два тижні протягом літа відпочинок дитини з батьком за погодженням з матірю дитини;

-необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку.

Батькам рекомендовано попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму для, стану здоровя та інтересів дитини.

Суд вважає, що на підставі наданого висновку органу опіки і піклування, з урахуванням конкретних обставин у даній справі, способу життя сторін, віку дитини, його режиму дня, особистої прихильності батьків і дитини один до одного, характеристик психологічного стану хлопчика і рекомендацій спеціалістів, суд вважає необхідним визначити порядок участі батька у вихованні і спілкуванні із дитиною сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною шестирічного віку у присутності матері дитини: щовівторка з 17.00 год. до 20.00 год. та щосуботи з 10.00 год. до 13.00 год. та з 18.00 год. до 20.00 год., а після досягнення дитиною шести років у визначені дні та години без присутності матері дитини, дозволивши необмежене спілкування батька з дитиною засобами звязку.

Суд враховує, що з жовтня 2015 року батько проживає окремо, ОСОБА_3 більше привязаний до своєї матері, тому для встановлення контакту потрібен адаптаційний період. Ураховуючи, насамперед, інтереси дитини, суд вважає, що побачення дитини із батьком до досягнення дитиною шести років повинні відбуватись лише в присутності матері, оскільки в силу свого віку дитина пристосовується до оточення і звикає до людей, що переважно знаходяться із нею і піклуються про неї та з метою уникнення загострень емоційної реакції, до періоду психічної стабілізації дитини.

Суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що побудова сімейних відносин має здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Сторони не повинні поглиблювати конфліктну ситуацію, захищаючи свої власні інтереси, а намагатись проявити справжню турботу, реалізувати свої права шляхом домовленості і забезпечити належні умови для розвитку та виховання дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн., що був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 19, 150, 152, 153, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конвенції про захист прав дітей, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким чином:

- до досягнення дитиною шести років у присутності матері дитини щовівторка з 17.00 години до 20.00 години та щосуботи з 10.00 години до 13.00 години та з 18.00 години до 20.00 години;

- після досягнення дитиною шести років у визначені дні та години без присутності матері дитини;

- необмежене спілкування батька з дитиною засобами зв`язку.

Зобовязати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завчасно попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоровя та інтересів дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: