Номер провадження: 22-ц/785/7460/17
Номер справи місцевого суду: 520/1080/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2017 року, -

встановила:

27 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на його утримання, як непрацездатного.

Посилаючись на те, що він є батьком відповідача. Хворіє, проживає одиноко, є особою похилого віку, потребує стороннього догляду. Пенсія, яку він отримує, не забезпечує необхідного мінімуму проживання, коштів на лікування не вистачає. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не доглядає за ним, хоча є працездатним. Просить суд стягнути з відповідача аліменти, на своє утримання, як непрацездатного, в розмірі 10000 грн., щомісячно.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 27.01.2017р. довічно.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 640 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів, районний суд виходив з того, що позивач є особою похилого віку, потребує стороннього догляду бо є інвалідом першої групи, переніс ампутацію правої стопи. Отримує пенсію за віком у розмірі 1382,78 грн., якої не вистачає на утримання, а тому суд вважає за можливе стягнути з сина позивача ОСОБА_3 аліменти у сумі 1500 грн. щомісячно і довічно, виходячи з того, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на час розгляду справи складає 1312 грн. та у майбутньому постійно збільшується.

Проте повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для зміни рішення суду є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що позивач є рідним батьком ОСОБА_3. Позивач є особою похилого віку, що потребує стороннього догляду боє інвалідом першої групи, мешкає від відповідача окремо, переніс ампутацію правої стопи, страждає на тяжке захворювання, отримує пенсію.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно з ч. 3 ст. 172 СК України, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При вирішення спору слід врахувати роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Позивач, крім сина, - відповідача, інших дітей немає. В зареєстрованому шлюбі не перебуває. Батьківських прав стосовно сина не був позбавлений.

Відповідач перебуває у шлюбі, неповнолітніх дітей не має, працездатний, але не працює тривалий час, мешкає разом з працездатною дружиною, дочкою та двома малолітніми онуками. Вказані обставини свідчать про можливість сплачувати аліменти на користь батька у твердій грошовій сумі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із визначеним судом розміром аліментів на утримання батька. Застосовуючи принцип розумності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення розміру призначених аліментів до 1000 гривень з урахуванням тих обставин, що відповідач отримує мінімальний дохід, На його утриманні перебувають малолітні онуки, які проживають з ним однією сімєю.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішенняКиївського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2017 року зміні в частині розміру стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2.

В решті рішення районного суду м. Одеси від 15 серпня 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись: п. 3 ч.1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2017 року змінити в частині розміру стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 27.01.2017 року довічно.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6