Справа № 583/874/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом

ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»

про припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, що існувало до порушення,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, що існувало до порушення, в якому просить суд визнати незаконною відмову ПАТ «Сумигаз» від 09 березня 2017 р.; зобовязати відповідача встановити йому (ОСОБА_1В.) безкоштовний індивідуальний лічильник газу АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що неодноразово звертався до ПАТ «Сумигаз» Охтирське відділення з письмовими заявами про встановлення йому, як інваліду 1 групи, індивідуального лічильника обліку газу. Листом від 09.03.2017 року відповідач відмовив йому у встановленні такого лічильника, мотивуючи тим, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені структурою тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу. Заходи із встановлення лічильників передбачено Планом розвитку газорозподільної системи ПАТ «Сумигаз» на 2016-2025 роки, затвердженого Постановою НКРЕКП від 31.03.2016 р. № 549. Встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок регламентовано Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою КабМіну від 27.01.2016 р. № 46. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку газу на будинок (групу будинків) він може встановлювати індивідуальний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру за власні кошти». Відмову відповідача вважає незаконною, оскільки ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» № 3533-VI від 16.06.2011 року встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: 1) забезпечити встановлення лічильників газу: а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Його (позивача) квартира обладнана газовою плитою. А тому, вважає, що оснащення його квартири лічильником газу повинно проводитись за кошти ПАТ «Сумигаз» в 2017 році.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того, позивач в судовому засіданні зазначив, що він є інвалідом 1 групи, учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1986 р., а тому вважає, що він має право згідно Закону на безкоштовне встановлення індивідуального газового лічильника.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу». Статтею 5 Закону України «Про ринок природного газу» закріплено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління, з розумінні цього Закону являється оператором газорозподільної системи (надалі - Оператор ГРМ).

Взаємовідносини оператора ГРМ із суб'єктами ринку природного газу (якими є також і споживачі з числа населення), а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб'єктів ринку природного газу відповідної якості, комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об'ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи у тому числі в розрізі суб'єктів ринку природного газу регулюються розробленим відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» Кодексом газорозподільної системи.

Згідно з правовими положеннями ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу".

Правовими нормами розділу 5 глави IX Кодексу ГРМ встановлено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу (ВОГ).

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об'єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об'єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведений розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (надалі - Положення).

Відповідно до умов Положення можливість об'єднання споживачів в єдину групу для поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання. Рішення про необхідність об'єднання споживачів в єдину групу приймає Оператор ГРМ.

Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом ГРМ.

Положенням передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти (абзац 6 п. 4 Положення).

Крім цього, правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку визначено Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ

використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. При цьому, у розумінні цього Закону, комерційний (приладовий) облік природного газу (далі - облік природного газу) - визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягу споживання та/або реалізації природного газу, на підставі якого проводяться взаєморозрахунки між споживачами природного газу та суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу. Разом з тим, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов'язані забезпечити встановлення лічильників у строки встановлені статтею 2 цього закону. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», у разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу, розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає в квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

При цьому, Закон відокремлює категорії споживачів за видами споживання та не передбачає обов'язку встановлювати індивідуальні лічильники в квартирі кожного споживача газу чи обов'язку встановлювати загальнобудинковий лічильник. Будь-яких пільг для визначення черговості встановлення газових лічильників чинне законодавство не передбачає.

Відповідач, являючись суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язаний в термін до 01.01.2018 р. для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, щоб забезпечити 100 % облік спожитого природного газу населенням.

Відповідно до частини 1 ст. З Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території: коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Фінансування робіт по встановленню лічильників газу населенню здійснюється виключено за кошти Товариства, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділення бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу. Заходи зі встановлення будинкових лічильників (із зазначенням адрес будинків), передбачено у відповідному Плані розвитку газорозподільної системи ПАТ «Сумигаз» на 2016-2025 роки, затвердженими Постановою НКРЕКП від 31.03.2016 р. за № 549, зокрема, у І розділі «Інвестиційна програма на 2016 рік».

Статтею 37 Закону України «Про ринок природного газу» визначено обов'язки Оператора ГРМ, згідно з якими він з метою забезпечення безпеки, надійності, регулярності та якості розподілу (газопостачання) природного газу газорозподільною системою та з урахуванням законодавства з питань охорони довкілля та енергоефективності зобов'язаний розробляти, щороку до 31 липня, подавати на затвердження Регулятору, розміщувати на своєму веб-сайті та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років.

Оператор ГРМ забезпечує здійснення покладених на нього цим Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів.

Аналогічна вимога щодо розроблення плану розвитку газорозподільної системи закріплена в Главі 2 розділу IV Кодексу ГРМ.

Вимогам Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в частині настання кінцевого терміну (до 01.01.2018 року) виконання споживачем обовязку споживання природного газу тільки за умови його комерційного обліку.

Ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території (ПАТ «Сумигаз»), зобов'язані припинити розподіл природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, у разі відмови таких споживачів від встановлення лічильників газу, а саме, для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується - тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Будинок № 2 по пр. Малиновий в м. Охтирка Сумської області включений в План розвитку газорозподільної системи на 2016 - 2025 роки згідно Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ «Сумигаз», на вимогу якої планується встановлення загальнобудинкового лічильника газу на будинок до 01.01.2018 року (а саме у 2017 році).

Законом України «Про забезпечення комерційного обліку газу» визначено строк виконання зобов'язання по забезпеченню населення комерційним обліком газу до 01 січня 2018 р.

ПАТ «Сумигаз» не відмовляло позивачу у встановленні індивідуального газового лічильника, в листі від 09.03.2017 р. позивачу було розяснено, що на даний час ПАТ «Сумигаз» не має можливості встановити у квартирі позивача безкоштовно індивідуальний лічильник, і що позивач має право встановити його за власні кошти.

А тому, вважають, що звернення позивача до суду за захистом своїх прав в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» є передчасним, ПАТ «Сумигаз» діяв у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та в межах повноважень наданих йому Законодавцем, а тому просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач є мешканцем квартири АДРЕСА_2 і є споживачем природного газу, що надає ПАТ «Сумигаз»

ОСОБА_1 17.11.2016 року звертався до ПАТ «Сумигаз» Охтирське відділення з письмовою заявою про встановлення йому, як інваліду 1 групи загального захворювання, учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, безкоштовного індивідуального лічильника обліку газу.

Листом ПАТ «Сумигаз» від 02.12.2016 року, за підписом керуючого Охтирським відділенням ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_4, позивачу запропоновано зявитися до Управління клієнтського сервісу Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» для написання заяви про отримання проектної документації для її отримання. (а.с.6).

На заяву позивача від 23.02.2017 року щодо встановлення в квартирі АДРЕСА_3 безкоштовного індивідуального газового лічильника, 09.03.2017 року відповідачем за підписом керуючого Охтирським відділенням ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_4 надано лист №№ Sm16.1-ЛВ-1409-0317, яким розяснено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу. ПАТ «Сумигаз» не має можливості встановити безкоштовно індивідуальний лічильник газу та у разі його (ОСОБА_1В.) бажання встановити індивідуальний лічильник газу за власні кошти, позивачу рекомендовано звернутися до Центру обслуговування клієнтів Управління клієнтського сервісу Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» для написання відповідної заяви. (а.с. 7-8)

Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», який визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Враховуючи викладене, відповідач, являючись суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язаний в термін до 01.01.2018 р. для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, щоб забезпечити 100 % облік спожитого природного газу населенням.

При цьому, у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (положення ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

На сьогодні фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу.

Запровадження індивідуального обліку у абонентів тільки з газовою плитою потребує значних коштів у звязку з високою загальною вартістю встановлення індивідуального обліку та тривалих термінів встановлення індивідуального обліку, а Закон зобовязує забезпечити 100% облік до 01.01.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення зростання тарифів на розподіл природного газу, ліцензіатами з 01.10.2015 року проводяться заходи щодо забезпечення споживачів обліком природного газу, зокрема, в частині запровадження масштабного встановлення будинкового обліку природного газу, що потребує значно менше коштів.

Дані обставини підтвердив представник ПАТ «Сумигаз», даючи пояснення в суді.

Заходи зі встановлення будинкових лічильників (із зазначенням адрес будинків), передбачено у відповідному Плані розвитку газорозподільної системи ПАТ «Сумигаз» на 2016-2025 роки, затвердженими Постановою НКРЕКП від 31.03.2016 р. за № 549, зокрема, у І розділі «Інвестиційна програма на 2016 рік».

Розділом ІV зазначеної Інвестиційної програми затверджено пообєктний перелік багатоквартирних будинків, які необхідно обладнати будинковими лічильниками газу.

Будинок № 2 по пр. Малиновий в м. Охтирка Сумської області включений в План розвитку газорозподільної системи на 2016 - 2025 роки згідно Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ «Сумигаз», на вимогу якої планується встановлення загальнобудинкового лічильника газу на будинок до 01.01.2018 року.

Законом України «Про забезпечення комерційного обліку газу» визначено строк виконання зобов'язання по забезпеченню населення комерційним обліком газу до 01 січня 2018 р.

Крім того, статтею 3 Закону визначено перелік джерел фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення. Тому, аналогічний обовязок в частині встановлення лічильників газу, в тому числі і індивідуальних, перед населенням мають бюджети всіх рівнів та саме ж населення.

ПАТ «Сумигаз» не відмовляло позивачу у встановленні індивідуального газового лічильника, в листі від 09.03.2017 р. позивачу було розяснено, що на даний час ПАТ «Сумигаз» не має можливості встановити у квартирі позивача безкоштовно індивідуальний лічильник, і що позивач має право встановити його за власні кошти.

Законодавством не встановлено визначення порядку черговості безкоштовного встановлення лічильників. Черговість безкоштовного встановлення лічильників залежить від багатьох факторів, законодавством визначено лише строк до якого має бути встановлено лічильники.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що кінцевий строк виконання зобов'язання щодо безкоштовного встановлення індивідуального лічильника позивачу не настав, і вимога позивача про зобовязання ПАТ «Сумигаз» в судовому порядку здійснити установку індивідуального лічильника газу заявлена передчасно, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про визнання незаконною відмови ПАТ «Сумигаз» встановити безкоштовно індивідуальний газовий лічильник та зобовязання ПАТ «Сумигаз» встановити ОСОБА_1 безкоштовно індивідуальний лічильник газу АДРЕСА_4 слід залишити без задоволення за безпідставністю вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.2, 3, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про визнання незаконною відмови ПАТ «Сумигаз» встановити безкоштовно індивідуальний газовий лічильник та зобовязання ПАТ «Сумигаз» встановити ОСОБА_1 безкоштовно індивідуальний лічильник газу АДРЕСА_4 - залишити без задоволення за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Б. Плотникова