Справа № 387/495/17
Номер провадження по справі 2-о/387/23/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І. П.

при секретарі судового засідання Діордієвій Т.І.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявників ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області про встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про встановлення факту батьківства, в якій зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_10 року помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку. У період з 1954 року і до кінця свого життя ОСОБА_5 проживав у с. Варварівка Новоукраїнського району Кіровоградської області з їхньою матір'ю ОСОБА_6, яка після їх одруження 02.10.2005 отримала прізвище ОСОБА_5. ОСОБА_7 є батьком заявників, але у зв'язку з тим, що їхні батьки одружилися після їхнього народження, у свідоцтві про народження відомості про батька записані зі слів матері. ОСОБА_5 приймав участь у їхньому вихованні та утриманні, визнавав їх сином та донькою, а вони його батьком, що спонукало заявників звернутися до суду з відповідною заявою.

Заявник та представник заявників в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі та обґрунтували її обставинами, викладеними у заяві.

Представник заінтересованої особи Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі.

Заявник ОСОБА_4 про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, надала до суду заяву, згідно якої вона не може прибути до суду у зв'язку із перебуванням на роботі.

Вислухавши пояснення заявника, представника заявників, показання свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 29.09.1955 року Варварівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 року в с.Варварівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області та його матір'ю є ОСОБА_6, а в графі батько зазначено лише ім'я ОСОБА_5 ( а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 11.11.1961 року Малопомічнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 року в с. Варварівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, її матір'ю є ОСОБА_6, а в графі батько прочерк ( а.с.15).

Судом з'ясовано, що ОСОБА_8 після одруження, 10.11.1981 року, прийняла прізвище чоловіка - ОСОБА_4 ( свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 видане 10.11.1981 року Малопомічнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, а.с.16).

Зідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 4 від 12.05.2017 року, виданого Новоукраїнським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області, встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( а.с.17).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №7 від 30.05.2017 року, виданого Новоукраїнським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області, встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України ( а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6, виданого 02.10.2003, громадянин ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружився із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7, виданого 10.03.2008 року Малотимошівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року в с. Варварівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області( а.с.12).

ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_8 виданого 5 січня 2000 року Новоукраїнською районною радою народних депутатів належить земельна ділянка площею 5,36 га, яка розташована на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області ( а.с. 13).

Постановою № 20 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.05.2017 року, державний нотаріус Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року у зв'язку із відсутністю доказів родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем ( а.с.20).

Постановою № 28 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2017 року, державний нотаріус Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року, у зв'язку із відсутністю доказів родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем ( а.с.22).

Довідками Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області № 804 та № 807 від 29.05.2017 року підтверджено, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року, проживав та був зареєстрований АДРЕСА_3 по день смерті. До складу його сім'ї входили: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 - дружина; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 - син; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9- донька ( а.с.23, 24).

Згідно заповіту померлого від 02 жовтня 2003 року та довідок Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, підтверджено волевиявлення померлого ОСОБА_5 передати своє майно в рівних долях ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_9, зазначено, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_5.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10, яка є матір'ю заявників надала показання, що вона з 1954 року проживали лише із одним чоловіком ОСОБА_5, від якого народила дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Інших чоловіків у неї не було та спільно не проживала. Крім того коли народжувались діти (заявники), то питання про їх реєстрацію вирішував померлий ОСОБА_5. Враховуючи, що вони офіційно не були одружені, а тому прізвище ім'я та по батькові у свідоцтві про народження дітей не зазначалося. На протязі всього життя ОСОБА_5 визнавав заявників своїми дітьми, виховував їх та був пов'язаний із ними спільним побутом.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала показання, що вона проживала по сусідству із сім'єю ОСОБА_5 в с.Варварівка Новоукраїнського району та їй відомо, що ОСОБА_5 проживав разом із ОСОБА_10 із 1954 року та коли їй було 12 років народився ОСОБА_3, а в подальшому ОСОБА_4. З іншими чоловіками ОСОБА_10 не проживала. Також на протязі життя ОСОБА_5 визнавав заявників своїми дітьми, виховував їх та піклувався про них.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_12 надав показання, що є рідним дядьком заявників та він проживав по сусідству із сім'єю ОСОБА_12 та йому відомо, що ОСОБА_5 проживав разом із ОСОБА_10 із 1954 року та коли йому було 6 років народився ОСОБА_3, а в подальшому ОСОБА_4. З іншими чоловіками ОСОБА_10 не проживала. Також на протязі життя ОСОБА_5 визнавав заявників своїми дітьми, виховував їх та піклувався про них. Також на спадщину померлого ОСОБА_5 не претендує.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно п.п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року.

Враховуючи, що підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір"ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.53 КпШС України, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5 - суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір'ю) дитини, вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється.

Аналізуючи в сукупності докази та показання свідків, суд приходить до висновку, що померлий ОСОБА_5 та ОСОБА_10 спільно проживали і до народження дитини і після її народження, вели спільне господарство, спільно виховували дітей і це узгоджується з положеннями ст.53 КпШС.

Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо заявників, суд вважає за необхідне встановити факт батьківства.

Враховуючи, що в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

Отже, суд, на підставі викладеного та керуючись ст.ст.130, 135 СК України, ст.53 КпШС України, постановою Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5, постановою Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, ст. ст. 10, 15 ,60, 212-215, 256-259 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 року в с. Варварівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Варварівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Варварівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 10 днів з моменту оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.&nbsp; П.