_________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/6159/17
УХВАЛА

08.08.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2016 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 20.09.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано позивачеві строк, терміном в пять днів з дня отримання вказаної копії ухвали суду, для виправлення недоліків поданої заяви.

Надалі позивачем на виконання ухвали судді Київського районного суду міста Одеси від 20.09.2016 року було надано до суду заяву до якої надано виправлену позовну заяву, в якій позивач просить суд провести поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя шляхом виділення: позивачеві ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності 1/2 частку нежитлової будівлі, загальна площа якої 245,6 кв.м., основна площа 232,6 кв.м., підсобна 13 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 114-А; відповідачеві ОСОБА_2 квартиру №56, загальною площею 56,1 кв.м., житловою 24,2 кв.м., в будинку №9/11, по вулиці Колонтаївська, в місті Одеса.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2016 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 та призначено по справі попереднє судове засідання на 14 листопада 2016 року о 11 годині 00 хвилин.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про забезпечення позову, в якій позивач просив суд постановити ухвалу, якою забезпечити позову шляхом: накладення арешту на нежитлову будівлю, загальна площа якої 245,6 кв.м., основна площа 232,6 кв.м., підсобна 13 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 114-А та заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії з вищевказаним майном.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10.10.2016 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Накладено арешт на 1/2 частку нежитлової будівлі, що розташована за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 114-А, яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1). У задоволенні іншої частини заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

У попереднє судове засідання призначене на 14.11.2016 року о 11 годині 00 хвилин позивач ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце проведення якого був належним чином повідомленим, що підтверджується розпискою про особисте повідомлення та поштовим повідомленням про вручення судової повістки наявними в матеріалах справи (а.с.46, 48,49), про причини неявки суд не сповістив.

У звязку з неявкою позивача попереднє судове засідання було відкладено на 16 січня 2017 року о 10 годині 00 хвилин.

У попереднє судове засідання призначене на 16.01.2017 року о 10 годині 00 хвилин позивач ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце проведення якого був належним чином повідомленим, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки наявним в матеріалах справи (а.с.57), про причини неявки суд не сповістив.

У звязку з неявкою позивача попереднє судове засідання було відкладено на 22 лютого 2017 року о 10 годині 30 хвилин.

У попереднє судове засідання призначене на 22.02.2017 року о 10 годині 30 хвилин позивач ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце проведення якого був належним чином повідомленим, що підтверджується розпискою про особисте повідомлення наявним в матеріалах справи (а.с.63).

Однак, позивач 20.02.2017 року надав до суду заяву про відкладення попереднього судового засідання призначеного на 22.02.2017 року, у звязку з перебуванням у місті Києві.

У звязку з неявкою позивача по справі попереднє судове засідання було відкладено на 06 квітня 2017 року о 10 годині 00 хвилин.

У попереднє судове засідання призначене на 06.04.2017 року о 10 годині 00 хвилин позивач ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце проведення якого повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом направленим на адресу позивача, однак був повернутий до суду без вручення за закінченням терміну зберігання (а.с.71,72), про причини неявки суд не сповістив.

Судом у попередньому судовому засіданні 06.04.2017 року було ухвалено закінчити проведення попереднього судового засідання та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 18 травня 2017 року о 10 годині 00 хвилин.

У судове засідання призначене на 18.05.2017 року о 10 годині 00 хвилин позивач ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце проведення якого повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом направленим на адресу позивача, однак був повернутий до суду без вручення за закінченням терміну зберігання (а.с.75,76), про причини неявки суд не сповістив.

Також до суду було надано довідку ДУ «ТМО МВС України» від 18.05.2017 року, яка видана ОСОБА_1, з якої вбачається, що останній з 17 травня перебуває у лікарні на стаціонарному лікуванні.

У звязку з неявкою позивача по справі судове засідання було відкладено на 08.08.2017 року о 10 годині 00 хвилин.

У судове засідання призначене на 08.08.2017 року о 10 годині 00 хвилин позивач ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце проведення якого повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом направленим на адресу позивача, однак був повернутий до суду без вручення за закінченням терміну зберігання (а.с.80,81), про причини неявки суд не сповістив.

Суд зазначає, що відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.

Позивачем ОСОБА_1 було зазначено у позові, що його місце мешкання: АДРЕСА_1, яка також є адресою реєстрації позивача, що підтверджується довідкою з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області (а.с.28), та саме за цією адресою надсилались судові повістки про виклик до судового засідання на імя позивача, за якою позивачем отримувалась поштова кореспонденція.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Зазначаємо, що позивач ОСОБА_1 про зміну адреси суд не повідомляв.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

З урахуванням того, що позивач вказав свою адресу мешкання, яка також є адресою його реєстрації, за якою отримував судові повістки, однак з березня 2017 року не отримуються, суд позбавлений можливості повідомити позивача про дату, час та місце проведення судового засідання, про зміну адреси позивач суд не повідомляв, суд вважає, що позивач не з'являвся в судові засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач протягом тривалого часу не вжив будь-яких заходів, щоб дізнатись про стан провадження в цій справі, що дає можливість зробити висновок про те, що позивач втратив інтерес до підтримання свого позову.

Також суд зазначає, що частиною 1 статті 157 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд звертає увагу, що провадження в цій справі відкрито 10.10.2016 року, тобто 10 місяців тому, за які позивач жодного разу не зявився до судового засідання.

Станом на серпень 2017 року у суду відсутня інформація щодо перебування позивача на лікуванні.

Постійне неотримання позивачем судових повісток робить неможливим проведення судових засідань, що призводить до постійних відкладень судових засідань, що в свою чергу призводить до порушення судом норм чинного законодавства України щодо розгляду справи в розумні строки.

Відповідно до ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України (1618-15), перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позивач повторно не зявився в судове засідання; не повідомивши суд про причини неявки; заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило; вказав адресу мешкання, яка також є адресою його реєстрації, за якою судові повістки не отримує, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості повідомити позивача про дату, час та місце проведення судового засідання; про зміну адреси позивач суд не повідомляв, не здійснив жодних дій для отримання інформації про стан провадження в цій справі, у відповідності до норм Цивільного Процесуального Кодексу України, Конвенції та практики Європейського суду, суд дійшов висновку та вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 207 ч.1 п.3 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1, що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особи, які не були присутні у судовому засідання протягом пяти днів з дня отримання ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.