Справа № 495/4795/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про задоволення клопотання про забезпечення позову

27.07.2017 року м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_2 і визнати за ним право власності на спадкове майно земельну ділянку № 3 масив №18 площею 4,7 га та земельну ділянку № 22 масив №14 площею 1,2 га, розташовані в с.Карналіївка Білгород-Дністровського району Одеської області.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки № 3 масив №18 площею 4,7 га та земельної ділянки № 22 масив №14 площею 1,2 га, розташовані в с.Карналіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, мотивуючи тим, що на даний час в нього відсутнє право власності на вказані ділянки які можуть бути передані в користування іншим особам Карналіївською сільською радою.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

П.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України: позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі ч.1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити його заяву, оскільки вказані заходи співмірні з позовними вимогами, не порушують права інших осіб та їх невжиття може утруднити виконання рішення суду поза залежністю від вирішення спору по суті.

За розясненням п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п.6 вказаної постанови).

Таким заходом забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом заборони відчуження на майно не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує право власності особи на річ щодо якої накладається обтяження, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом заборони відчуження земельної ділянки № 3 масив №18 площею 4,7 га та земельної ділянки № 22 масив №14 площею 1,2 га, розташовані в с.Карналіївка Білгород-Дністровського району Одеської області.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання три роки з наступного дня після ухвалення.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: