АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/1086/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Шміло В.І.
Провадження № 22-ц/789/900/17 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду від 08 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського місцевого Центру з надання безплатної правової допомоги про визнання відмови в прийняті на роботу неправомірною та укладення трудового договору

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, що є директором Тернопільського місцевого Центру з надання безплатної правової допомоги, про визнання відмови в прийняті на роботу неправомірною та зобов"язання укладення трудового договору. У грудні 2016 року уточнив позовні вимоги, відповідачем зазначив Тернопільський місцевий Центр з надання безплатної правової допомоги.

Позивач зазначив, що 11 серпня 2016 року він звернувся до директора Тернопільського місцевого Центру з надання безплатної правової допомоги ОСОБА_2 із письмовою заявою про прийняття його на роботу на посаду начальника Бережанського Бюро правової допомоги, як структурного підрозділу місцевого Центру. При цьому ним було додано до заяви всі необхідні документи, зокрема ті, які підтверджують досвід волонтерської діяльності (участі у діяльності громадських організаціях) ініціативних групах, які надають допомогу вразливим суспільним групам. Однак, 18 серпня 2016 року він отримав від відповідача лист-відмову за № 353 від 12.08.2016 року, в якому зазначалося про те, що він дійсно пройшов всі три етапи конкурсного відбору і був рекомендований комісією конкурсу на керівника Бережанського бюро правової допомоги Тернопільського місцевого Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Посилаючись на те, що відповідачем перевагу при прийнятті на роботу неправомірно надано іншому преденденту, чим порушено ст. 22 КЗпП України, ОСОБА_2 після відбору кандидатів на посаду керівника Бюро провів повторний відбір - конкурс із трьох претендентів на свій власний розсуд, без невідомих йому критеріїв та вимог, позивач просив його вимоги задовольнити -зобов'язати директора Тернопільського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги укласти з ним трудовий договір на посаду керівника (начальника) Бережанського Бюро з надання безоплатної первинної правової допомоги з 01 вересня 2016 року.

Рішенням Бережанського районного суду від 08 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема зазначив, що суд не дав належної правової оцінки відмові Тернопільського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 12.08.2016 року за №353, де немає жодної підстави (причини) для відмови в прийнятті його, як переможця конкурсу та претендента (кандидата) на посаду керівника Бережанського бюро з наданням первинної безоплатної правової допомоги, не з'ясував, яким кваліфікованим вимогам до керівників бюро правової допомоги він не відповідає як кандидат, які чітко визначені в наказі Координаційного центру з надання правової допомоги від 31 березня 2016 року №27. Суд не прийняв до уваги його доводи, що станом на 11 серпня 2016 року, коли він звернувся із заявою до директора Тернопільського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги п. ОСОБА_2. «Про прийняття на роботу» інші два претенденти (кандидата) на посаду керівника Бережанського бюро правової допомоги вже були 22 липня 216 року за власною заявою та згодою сторін призначені:

- громадянин ОСОБА_3 - заступник керівника бюро;

- громадянин ОСОБА_4 - головний спеціаліст.

Таким чином, станом на 11 серпня 2016 року - звернення із заявою про прийняття на роботу і 12 серпня 2106 року - день прийняття керівником Тернопільського місцевого центру з наданням безоплатної вторинної правової допомоги відмови, - посада керівника Бережанського бюро правової допомоги була вакантною. Інших претендентів, окрім ОСОБА_1, які пройшли конкурсний відбір на цю посаду не було. Окрім цього судом порушена стаття 43 Конституції України: «право громадянина, у тому числі з інвалідністю на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується».

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив апеляційну скаргу та пояснив, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Позивач має великий досвід роботи, хороші знання, однак ним як директором Тернопільського місцевого центру при прийнятті на роботу надано перевагу ОСОБА_3, який вміє працювати в команді та має значний досвід такої роботи. Під час проходження конкурсного інтерв"ювання учасник конкурсу ОСОБА_5 повідомив, що не володіє вільно навиками користування комп"ютерною технікою і під час заповнення анкети для участі в конкурсі користувався допомогою сторонньої людини, хоча це є одна із кваліфікаційних вимог до керівників бюро правової допомоги. Крім цього, позивач заявив комісії, що має намір працювати лише на посаді керівника бюро, інші посади структури районного бюро правової допомоги для свого працевлаштування не розглядає, у той час коли Координаційний центр правової допомоги Міністерства юстиції України заборонив призначення на посади керівників бюро осіб, які попереднього не працювали на посаді заступника керівника бюро.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що за результатами проходження претендентами інтерв"ю у відповідності до п. 15 Порядку проведення конкурсу з відбору кандидатів на посади керівників Бюро правової допомоги, затвердженого Наказом Координаційного центру від 31.03.2016 №25 (із змінами та доповненнями), комісія конкурсу подала директору Тернопільського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Перелік рекомендованих нею кандидатів на посаду керівника відділу "Бережанське бюро правової допомоги" Тернопільського місцевого центру для прийняття рішення в межах його повноважень. Зокрема, згідно протоколу засідання конкурсної комісії директору Тернопільського місцевого центру було рекомендовано п"ять кандидатів на посаду відділу бюро правової допомоги: на посаду керівника бюро - ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_7; на посаду заступника керівника бюро ОСОБА_8 та на посаду головного спеціаліста ОСОБА_9.

Із числа рекомендованих конкурсною комісією для працевлаштування у Бережанському районному бюро правової допомоги осіб, Координаційним центром з надання правової допомоги 22 липня 2016 року було погоджено кандидатуру ОСОБА_3 на посаду заступника керівника бюро.(ас.58)

11 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до директора Тернопільського місцевого Центру з надання безплатної правової допомоги ОСОБА_2 із письмовою заявою про прийняття його на роботу на посаду начальника Бережанського Бюро правової допомоги, як структурного підрозділу місцевого Центру (а.с.9).

18 серпня 2016 року ОСОБА_1 отримав лист-відмову за № 353 від 12.08.2016 року, в якому зазначалося про те, що комісія конкурсу в Тернопільській області рекомендувала трьох кандидатів на посаду, на яку претендував позивач і його в тому числі було рекомендовано на дану посаду, що підтверджується протоколом комісії та оприлюдненим списком кандидатів (а.с. 7-8).

Згідно п.3 Кваліфікаційних вимог до керівників бюро правової допомоги, на посаду керівника бюро правової допомоги (начальника або заступника начальника відповідного відділу місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги) може були призначена особа, яка має навички роботи на комп"ютері, достатні для самостійного створення текстових документів, таблиць, презентацій, використання правових довідникових систем та мережі інтернет.

Під час проходження конкурсного інтерв"ювання учасник конкурсу ОСОБА_5 повідомив, що він не володіє вільно навиками користування комп"ютерною технікою і під час заповнення анкети для участі в конкурсі користувався допомогою сторонньої людини.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що при прийнятті на роботу директор місцевого центру ОСОБА_2 оцінив особисті, професійні якості та навички кожного претендента на посаду керівника бюро правової допомоги в їх комплексі та врахувавши більший досвід роботи на керівній посаді ОСОБА_3, його вміння працювати в команді та значний досвід такої роботи; недостатність навиків у ОСОБА_1 вільно користуватись комп'ютерною технікою, його бажання працювати лише на посаді керівника бюро, а не на посаді заступника керівника бюро надав перевагу у прийнятті на роботу ОСОБА_3; відповідач діяв в межах повноважень та в порядку визначеними Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до Порядку проведення конкурсу з відбору кандидатів на посаду керівників бюро правової допомоги затвердженого наказом Координаційного центру від 31 березня 2016 року № 25 (із змінами),(ас.70-72,73-74) за результатами проходження претендентами інтерв"ю комісія конкурсу подає директору відповідного місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги перелік рекомендованих нею кандидатів на посаду керівників бюро правової допомоги для прийняття рішення в межах повноважень та в порядку, що визначений Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженим наказом Мін"юсту від 02 липня 2012 року № 967/5 (у редакції наказу Мін"юсту від 24 травня 2016 року № 1487/5).

Згідно п.10 Положення про Тернопільський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги(ас.60-66), директор місцевого центру відповідно до визначених Координаційним центром кваліфікаційних вимог призначає на посади та звільняє з посад керівників та заступників керівників самостійних структурних підрозділів місцевого центру - за погодженням з Регіональним центром (крім керівників та заступників керівників бюро правової допомоги, які призначаються на посаду та звільняються з посади директором місцевого центру за погодженням з координаційним центром); інших працівників місцевого центру.

У відповідності із п.16 Порядку проведення конкурсу з відбору кандидатів на посади керівників бюро правової допомоги, затвердженого Наказом Координаційного центру від 31.03.2016 №25 (із змінами та доповненнями), прийняття на роботу здійснюється директорами відповідних місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до законодавства про працю України в межах повноважень та в порядку визначеними Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 02 липня 2012 року № 967/5 (зі змінами та доповненнями).

Таким чином, колегія суддів вважає, що директор Тернопільського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги до структури якого входить відділ "Бережанське бюро правової допомоги Тернопільського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до вимог Положення про Тернопільський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зважаючи на рекомендації комісії конкурсу, керуючись кваліфікаційними вимогами, вимогами Кодексу законів про працю України правильно прийняв рішення щодо призначення на посаду керівника бюро, а тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги посилання позивача на те, що визначальним для прийняття на роботу є "Підтвердженний досвід волонтерської діяльності (участі у діяльності громадських організаціях) ініціативних групах, які надають допомогу вразливим суспільним групам", оскільки відповідно до затверджених Кваліфікаційних вимог до керівників бюро, підтверджений досвід волонтерської діяльності кандидата враховується роботодавцем при визначенні відповідності кандидата за всіма іншими кваліфікаційними вимогами за умови однакового їх рівня у всіх інших запропонованих кандидатів.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження позивача про обов'язок відповідача укласти з ним трудовий договір та прийняти його на роботу, оскільки відповідно до положень ст.21 КЗпП України, укладення трудового договору, як і будь-якої іншої двосторонньої угоди, потребує згоди не тільки працівника, а й власника або уповноваженого ним органу, якої в даному випадку зі сторони останнього не було.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що станом на час подачі заяви про прийняття на роботу посада керівника Бережанського бюро правової допомоги була вакантною, інших претендентів, окрім нього, які пройшли конкурсний відбір на цю посаду не було, а тому відповідач зобов"язаний був укласти із ним трудовий договір безпідставні, вони спростовуються матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу також доводи ОСОБА_1 про порушення відповідачем вимог ст. 43 Конституції України, яка передбачає право громадянина, в тому числі з інвалідністю на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується, оскільки встановлено, що відповідач не уклав із позивачем трудовий договір не у зв"язку із тим, що він є інвалідом. Окрім цього встановлено, що згідно позовної заяви зазначена обставина не була підставою позову.

Рішення суду є законним, обґрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський