АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1664/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 січня 2017 року у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.09.2005 року ОСОБА_7 отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого ОСОБА_7 має заборгованість 12 645,19 грн., яка складається:

-3 685,64 грн. - заборгованість за кредитом;

-7 881,21грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання батьківських послуг

-500.00 грн. штраф (фіксована частина).

-578,34 грн. штраф (процентна складова).

У звязку з чим банк просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 645,19 грн. та судові витрати у розмірі 1 378 грн.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 січня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права і просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 січня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції прийшов до висновку, що боржник ОСОБА_7 не належним чином виконала зобовязання за кредитним договором, але банк пропустив строк звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що відповідно до заяви від 02.09.2005 року відповідач ОСОБА_7 отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту тип «Фінансовий» на кредитну (платіжну) карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком дії кредитної карти і кредитного ліміту 2 роки. Позичальник щомісячно повинна була вносити мінімальний платіж у розмірі 7,00 % від суми заборгованості, який складається з нарахованих до сплати процентів і частини заборгованості по кредиту.

Договір складається із заяви клієнта, тарифів банку, умов і правил надання банком послуг. Підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становлять між банком та клієнтом договір про надання банківських послуг.

У заяві від 02.09.2005 року, підписаної ОСОБА_7, зазначено, що остання дає згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг між ним та банком разом. Своїм підписом вона також підтвердила, що ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані її для ознайомлення в письмовому вигляд.

Пунктом 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, згідно з п. 8.6 вказаних Умов та правил, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно з п. 9.12 строк дії договору визначено сторонами 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується та той самий строк.

Відповідач ОСОБА_7, як позичальник неодноразово протягом періоду з жовтня 2005 року по лютий 2012 року отримувала кошти в кредит і повертала їх повністю або частково. Станом на 30.04.2016 ОСОБА_7 має заборгованість за кредитом у загальній сумі 12 645,19 грн., з яких: 3 685,64 грн. заборгованість за кредитом; 7 881,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання батьківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 578,34 грн. штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позову суд зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

В своїй заяві про застосування строку позовної давності ОСОБА_7 зазначила, що останній платіж нею за кредитним договором був здійснений 08 жовтня 2012 року (а.с. 28), що вбачається і з розрахунку заборговані наданого банком (а.с. 48-49). Але згідно виписки із програмного комплексу «Промінь» щодо наявних карток та строку їх дії ОСОБА_7 за даним кредитним договором було отримано чотири кредитних картки, остання кредитна картка за №778394 була з терміном дії з жовтня 2010 року по серпень 2015 року. Термін дії картки відповідає терміну дії пролонгованого договору.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. За даним кредитним договором повернення тіла кредиту та процентів за його користування не визначалось періодичними платежами, тому належне виконання договору відповідає терміну його дії, або ж терміну дії платіжної картки, тобто з серпня 2015 року.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (Правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 19 березня 2014 року в справі №614цс14).

Обчислюючи початок строку позовної давності, суд першої інстанції не перевірив строку дії платіжної картки та не звернув увагу на те, що строк дії картки був до серпня 2015 року, а тому позивач звернувся до суду в червні 2016 року з позовом в межах трирічного строку позовної давності..

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності, оскільки строк дії картка до серпня 2015 року відповідає строку дії кредитної угоди, а тому позивач не пропустив своє право на звернення до суду за захистом свого порушеного права в межах строку позовної давності.

Так як судом першої інстанції невірно було застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, то рішення суду першої інстанції підлягає до зміни з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості підлягають до задоволення.

Крім того відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України при задоволенні позову на відповідачку покладаються витрати по сплаті судового збору у розмірі (1378 +1515,80)= 2893,80 грн., які були сплачені позивачем за подачу позовної заяви в суд першої інстанції та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316, ЦПК України, колегія суддів судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 січня 2017 року задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 січня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 02.09.2005 року в сумі 12645,19 гривни (дванадцять тисяч шістсот сорок пять гривень 19 коп.), яка складається:

-3685,64 грн. - заборгованість за кредитом;

-7881,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-500.00 грн. штраф (фіксована частина).

-578,34 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі в сумі 2893,80 грн. ( дві тисячі вісімсот девяносто три гривни 80 коп).

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :