Провадження №: 2/752/688/17
26 жовтня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
при секретарі Мороз О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в м. Києві, Полку патрульної служби ГУ Національної поліції в м. Києві, Автогосподарства ГУ МВС України в м. Києві, Департаменту Патрульної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди,-
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Головного управління МВС України у м. Києві, Полку патрульно- постової служби міліції Головного управління МВС України у м. Києві, автогосподарства Головного управління МВС України у м. Києві, треті особи: ОСОБА_3, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» про відшкодування майнової та моральної шкоди.
До початку розгляду справи по суті позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збільшили позовні вимоги уточнивши коло відповідачів за своїм позовом та просять стягнути грошові суми матеріальної та моральної шкоди на їх користь у солідарному порядку з Головного Управління Національної Поліції в м. Києві, Полку патрульної служби ГУ Національної поліції в м. Києві, Автогосподарства ГУ МВС України в м. Києві, Департаменту Патрульної Поліції України, Міністерства, Внутрішніх Справ України, третя особа ОСОБА_3
А саме позивачі просять суд: 1) Стягнути солідарно на користь ОСОБА_1 з Головного Управління Національної Поліції в м. Києві, Полку патрульної служби ГУ Національної поліції в м. Києві, Автогосподарства ГУ МВС України в м. Києві, Департаменту Патрульної Поліції України, Міністерства Внутрішних Справ України нанесену їх співробітником ОСОБА_3 в результаті скоєння кримінального злочину матеріальну шкоду у розмірі 228712,28 грн.; 2)Стягнути солідарно на користь ОСОБА_1 з Головного Управління Національної Поліції в м. Києві, Полку патрульної служби ГУ Національної поліції в м. Києві, Автогосподарства ГУ МВС України в м. Києві, Департаменту Патрульної Поліції України, Міністерства Внутрішніх Справ України нанесену їх співробітником ОСОБА_3 в результаті скоєння кримінального злочину моральну шкоду у розмірі 1209600 грн.; 3) Стягнути солідарно на користь ОСОБА_2 з Головного Управління Національної Поліції в м. Києві, Полку патрульної служби ГУ Національної поліції в м. Києві, Автогосподарства ГУ МВС України в м. Києві, Департаменту Патрульної Поліції України, Міністерства Внутрішніх Справ України нанесену їх співробітником ОСОБА_3 в результаті скоєння кримінального злочину моральну шкоду у розмірі 1000000 грн.
У мотивування позовних вимог позивачі вказують що 27.08.2017 року, о 12-00 годині, по вул. Заболотного в м. Києві, внаслідок порушення правил дорожнього руху інспектором патрульної служби першого взводу кавалерійської роти полку Патрульної служби при ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3, який керував автомобілем «Iveco Eurocargo» д.н.з. НОМЕР_2 під час виконання службових обов'язків, відбулась дорожньо-транспортна пригода в яку потрапив автомобіль НОМЕР_1 під керуванням позивачаОСОБА_1 Внаслідок цього позивач ОСОБА_1отримав тілесні ушкодження та його автомобілю було завдано суттєві пошкодження(фактично автомобіль було знищено), а пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_2 отримала ушкодження здоров'я.
Вину водія ОСОБА_3, у дорожньо-транспортній пригоді встановлено вироком Голосіївського суду м. Києва від 20.12.2012 року, яким останнього засуджено за ч. 1 ст.286 КК України.
У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному Київській міській клінічній лікарні №17 з 27. по 30.08.2010 року з діагнозом: перелом 5-го ребра з права, уламковий перелом середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків, було проведено хірургічне втручання по встановленню металевої пластини. Крім того, отримано рекомендації: нагляд травматолога, зняття швів, рука в пов'язці з наступним ртг контролем, видалення пластини через 6-8 місяців, посилене харчування збагачене білком, кальцієм, полівітамінами, санаторно-курортне реабілітаційне лікування, догляд і стороння допомога. З01.08. по 25.09.2010 року ОСОБА_1 проходив амбулаторне лікування.
Внаслідок протиправних дій працівника МВС ОСОБА_1 завдано моральних страждань, оскільки він втратив здоров'я, яке не відновлено, завдано шкоди здоров'ю його дружини ОСОБА_2, мала місце загроза життю ще не народженої дитини, пошкоджено транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_1., що стало причиною неможливості тривалий період часу здійснювати трудову діяльність та вести звичайний для нього спосіб життя з використанням належного йому на праві власності майна, а особа з вини якої було завдано шкоду не вчинила жодних дій з приводу надання йому будь-якої допомоги.
У зв'язку з ушкодженням здоров'я ОСОБА_2, отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, перебувала на стаціонарному лікуванні в Київській обласній клінічній лікарні з 27.08.2010 року по 30.08.2010 року з діагнозом: забій передньої черевної стінки, забій м'яких тканин обличчя. Крім того, за результатами отриманих травм ОСОБА_2 з 06.09. по 24.09.2010 року знаходилась у Центральній районній лікарні Києво-Святошинського району у м. Боярка, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди у перебувала у стані вагітності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце за протиправних дій працівника відповідача, ОСОБА_2 було завдано фізичного болю, душевних (психічних) страждань, що пов'язані з переживаннями за життя та здоров'я чоловіка і майбутньої дитини. Крім того ОСОБА_2 втратила соціальні зв'язки, життєві цінності, було зруйновано звичайний для неї спосіб життя, втрачено смисл і цілі свого життя та втрачено інтерес до життя.
Оскільки Відповідачі спільно є юридичними та фактичними володільцями транспортного засобу автомобіля «Iveco Eurocargo» д.н.з. НОМЕР_2 Позивачі вважають за доцільне стягнути солідарно з відповідачів суму спричинених матеріальних збитків та моральну шкоду, виходячи із наступного розрахунку:
- моральна шкода, завдана позивачу ОСОБА_1, згідно висновку експертного дослідження рекомендованого розміру компенсації моральної шкоди, 756 мінімальних заробітних плат, що становить суму: 1 600,00x756=1209600 грн.;
- моральна шкода, завдана позивачу ОСОБА_2 виходячи із аналогічних обставин та життєвих переживань, що перенесені подружжям позивачів, у розмірі 1000000 грн.
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі.
Представник Головного Управління Національної поліції в м. Києві в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи що у позивачів немає правових підстав звертатись з позовом саме до ГУНП в м. Києві.
Представник Полку патрульної служби ГУ Національної поліції в м. Києві в судове засідання не з'явився. Повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.
Представник Автогосподарства ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення на позов.
Представник Департаменту Патрульної поліції України в судовому засіданні позов не визнав, вважаючи організацію що він представляє неналежним відповідачем по справі, подав письмові заперечення на позов(а.с.192-195).
Представник Міністерства внутрішніх справ України в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те що є відповідні структурні підрозділи МВС України- юридичні особи, яким належить відповідати за позовом подав письмові заперечення на позов(а.с.196-199 т.3).
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими що підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
Згідно п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.8 ч.2 вказаної статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
За змістом цієї норми закону для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв'язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду), так і певних спеціальних умов. До таких спеціальних умов належать: перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин:постійні, тимчасові, сезонні тощо. Під виконаннямпрацівником своїх трудових (службових) обов'язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу. Якщо шкода завдана працівником у робочий час, але діями, які не пов'язані з виконаннямтрудових (службових) обов'язків, роботодавець відповідальності нести не буде.
В судовому засіданні встановлено, що наказом полку патрульно-постової служби міліції ГУ МВС України у м. Києві від 5 червня 2009 року № 83 о/с ОСОБА_3 призначено інспектором патрульної служби першого взводу кавалерійської роти.(а.с.171 т.1).
Наказом командира полку патрульно-постової служби ГУ МВС України в м. Києві від 26 травня 2010 року № 64 у зв'язку із службовою необхідністю закріплено інспектора патрульної служби кавалерійської роти молодшого сержанта міліції ОСОБА_3 за службовим автомобілем «Івеко», спеціальний номерний знак НОМЕР_2.(а.с.172)
Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним № НОМЕР_2 убачається, що власником автомобіля «Iveco Eurocargo», спеціальний номерний знак НОМЕР_2, є Автогосподарство ГУ МВС України у м. Києві.(а.с170)
27 серпня 2010 року інспектор патрульної служби першого взводу кавалерійської роти полку патрульної служби ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_3, керуючи технічно справним службовим автомобілем«Iveco Eurocargo», спеціальний номерний знак НОМЕР_2, порушив п. п. 10.1, 10.3, 10.4 ПДР та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 286 КК України.(а.с.14-22 т.1).

Зазначеним вироком також установлено, що відповідно до висновків комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи від 28 липня 2011 року № 116/2627-11 ОСОБА_1 завдано закрито травму грудної клітини у вигляді перелому правої ключиці із зміщенням уламків, що за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_3 п. п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв'язку із виникненням зазначеної ДТП та завданням потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якійзавдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Аналізом наявних матеріалів справи встановлено, що власником автомобіля «Iveco Eurocargo», спеціальний номерний знак НОМЕР_2, є саме Автогосподарство ГУ МВС України у м. Києві.(а.с170).

З наказу Головного управління МВС України в м. Києві № 437 від 04.09.2001 року «Про реєстрацію та розстановку транспортних засобів» вбачається що автомобіль «Iveco Eurocargo», спеціальний номерний знак НОМЕР_2 на баланс кавалерійського полку ППСМ Головного управління МВС у м. Києві не передавався, автомобіль лише був закріплений за ним.(а.с.169).

У зв'язку з службовою необхідністю наказом командира полку патрульно-постової служби ГУ МВС України в м. Києві від 26 травня 2010 року № 64 (а.с.172 т.1) інспектор патрульної служби кавалерійської роти ОСОБА_3 був закріплений за службовим автомобілем «Івеко», спеціальний номерний знак НОМЕР_2 належним Автогосподарству ГУ МВС України у м. Києві.

За відсутності факту передачі на баланс автомобіля «Івеко Eurocargo» від юридичної особи Автогосподарства ГУ МВС України у м. Києві до полку ППСМ Головного управління МВС у м. Києві, та закріплення працівника інспектор патрульної служби кавалерійської роти ОСОБА_3 як водія за цим автомобілем саме Автогосподарство ГУ МВС України у м. Києві є належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 щодо відшкодування матеріальної шкоди. Ця юридична особа не ліквідована та повинна відшкодувати позивачу ОСОБА_1 матеріальну шкоду.

Після відшкодування матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_1 вже Автогосподарство ГУ МВС України у м. Києві вправі пред'являти регресні вимоги до інших структурних підрозділів МВС України.

Автогосподарство ГУ МВС України у м. Києві не ліквідоване та має відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду.

Згідно ст.1194 ЦК України «Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».

Стягненню з відповідача Автогосподарство ГУ МВС України у м. Києві на користь ОСОБА_1 підлягає матеріальна шкода завдана автомобілю у вигляді вартості відновлюваного ремонту автомобіля згідно Звіту № 94 від 21.09.2010 року(а.с.58-74) яка складає 65770, 92 грн., за вирахуванням з розміру цієї грошової суми сплаченого страховою компанією ПРАТ «СК «Інгосстрах» грошової суми 33554,49 грн. відшкодування за договором добровільного страхування автомобіля НОМЕР_1(а.с.63 т.2) яка за умовами страхового договору була перерахована страховиком на відповідний рахунок банку.

Також стягненню з Автогосподарства ГУ МВС України у м. Києві на користь ОСОБА_1 підлягає 5521 грн. вартості здійснених послуг з проведеної травматологічної операції(а.с.75 т.1), 15000 грн. витрачених позивачем ОСОБА_1 на виконані роботи по догляду за ним на період хвороби(а.с.76-79), вартість витрат по виконанню робіт по перевезенню(а.с.80-86),Ю вартість консультативно-медичних послуг(250 грн).

Загалом підлягає стягненню зАвтогосподарства Головного управління МВС України в м. Києві на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 64067 грн. 38 коп.

Інші грошові суми у відшкодування матеріальної шкоди не підтверджуються відповідними доказами щодо їх фактичного понесення позивачем ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їі прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписом ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За законом моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром його відшкодування.

Відповідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП, на думку суду відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України саме з особи що безпосередньо вчинила дорожньо-транспортну пригоду та визнана винною в цьому позивачі мають звертатись з відповідними вимогами про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57-61,208,209,215-218 ЦПК України, ст.ст.1166,1167,1187,1172 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в м. Києві, Полку патрульної служби ГУ Національної поліції в м. Києві, Автогосподарства ГУ МВС України в м. Києві, Департаменту Патрульної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди у частині позовних вимог заявлених ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Автогосподарства Головного управління МВС України в м. Києві на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 64067 грн. 38 коп.(шістдесят чотири тисячі шістдесят сім гривень 38 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 за заявленим позовом відмовити.

У задоволенні позову за позовними вимогами ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в м. Києві, Полку патрульної служби ГУ Національної поліції в м. Києві, Автогосподарства ГУ МВС України в м. Києві, Департаменту Патрульної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Автогосподарства Головного управління МВС України в м. Києві судовий збір на користь держави в розмірі 1600 грн.( одна тисяча шістсот гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко