Справа № 643/1342/17
Номер провадження 2/643/2557/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2017 року Московський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М., при секретарі - Шабатько Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України, 3-тя особа: ДП «Будівельник» про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить зобовязати ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України звільнити ОСОБА_1 з посади голови ліквідаційної комісії з одночасним виключенням зі складу ліквідаційної комісії Державного підприємства «Будівельник» шляхом видачі наказу про звільнення з роботи на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП з 04.01.2017 року.

Від відповідача ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України надійшло клопотання про закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 205 ЦПК України, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухав позивача, який заперечував проти клопотання про закриття провадження за справою, посилаючись на те , що між ним та відповідачем існує трудовий спір , дослідивши відповідні матеріали справи, вважає, що клопотання представника відповідача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що наказом ОСОБА_2 промислової політики України від 15.09.2005 року № 340 прийнято рішення про ліквідацію ДП «Будівельник» та створено ліквідаційну комісію.

Наказом ОСОБА_2 промислової політики України від 01.07.2009 року № 440 внесено зміни до наказу ОСОБА_2 промислової політики України від 15.09.2005 року № 340 та призначено новий склад ліквідаційної комісії ДП «Будівельник» та ОСОБА_3 призначено головою ліквідаційної комісії.

Указом Президента України від 09.12.2010 року № 1085/2010 та розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України» від 31.01.2012 року № 52-р ОСОБА_2 промислової політики України реорганізовано в Державне агентство України з управління державними корпоративними правами та майном, повноваження Мінпромполітики в частині реалізації державної політики щодо управління обєктами державної власності припинено.

Відповідно до наказів Агентства держмайна України від 25.04.2012 року № 84 та від 28.11.2012 року № 381 за згодою сторін повноваження голови ліквідаційної комісії ДП «Будівельник» ОСОБА_1 подовжено.

Указом Президента України «Про деякі заходи оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» від 24.12.2912 року № 726/2012 утворено Мінпромполітики шляхом реорганізації Агенства держмайна України.

На виконання Указу № 726/2012 Агенством держмайна України видано наказ «Про припинення Агентства державного майна України шляхом реорганізації » від 22.02.2013 року № 32.

Агентство державного майна України стало правонаступником Мінпромполітики в частині реалізації державної політики щодо управління обєктами державної власності.

Згідно постанови Кабінету міністрів України «Про реорганізацію міністерства промислової політики » від 23.03.2024 року № 94 Мінпромполітики реорганізовано шляхом приєднання до Мінекономрозвитку .Функції і повноваження Мінпромполітики в частині реалізації державної політики щодо управління обєктами державної власності передані Мінекономрозвитку відповідно до розпорядження КМУ «Питання ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України» від 28.01.2015 року № 61-р.

Розпорядженням КМУ «Деякі питання управління ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі обєктами державної власності» від 23.03.2014 року № 408-р та на підставі ОСОБА_3 приймання - передачі від 30.09.2014 року ДП «Будівельник » передано зі сфери управління Мінпромполітики до сфери управління ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідно до статті 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів.

Зокрема, пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що до компетенції адміністративних судів України належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Позовною вимогою ОСОБА_1 є зобовязання ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України звільнити ОСОБА_1 з посади голови ліквідаційної комісії з одночасним виключенням зі складу ліквідаційної комісії Державного підприємства «Будівельник» шляхом видачі наказу про звільнення з роботи на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП з 04.01.2017 року.

Судом встановлено, що Мінпромполітики, правонаступником якого є Мінекономрозвитку, призначаючи ОСОБА_1 головою ліквідаційної комісії ДП «Будівельник» на підставі наказів здійснювала владні управлінські функції, накази про призначення ОСОБА_1О є актами індивідуальної дії.

Відповідно до ч.2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно ч. 1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, нормами трудового законодавства не передбачено звернення до суду з вимогами про зобовязання вчинення певних дії, предметом спору яких є трудові відносини.

Таким чином, судом встановлено , що вимоги позивача підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим слід закрити провадження в цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 205 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України, 3-тя особа: ДП «Будівельник» про зобовязання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу ОСОБА_1, що з зазначеним вимогами він має право звернутися до Харківського окружного адміністративного суду в порядку передбаченому КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_4