Справа №590/440/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1203/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Семеній Л. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 09 червня 2017 року

у справі за позовом Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області, в інтересах дитини ОСОБА_4, до ОСОБА_3, третя особа: Дружбівська міська рада Ямпільського району Сумської області про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А :

28 квітня 2017 року Ямпільська районна державна адміністрація звернулась до суду в інтересах дитини ОСОБА_4, з даним позовом в якому просить відібрати дитину у матері ОСОБА_3М без позбавлення батьківських прав, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на користь органу опіки та піклування Ямпільської райдержадміністрації, передати дитину органу опіки та піклування Ямпільської райдержадміністрації для подальшого влаштування.

Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_3 з 01 липня 2008 року перебуває на обліку Служби в справах дітей Ямпільської райдержадміністрації та у виконавчому комітеті Дружбівської міської ради Ямпільського району у звязку з неналежним виконанням своїх батьківських обовязків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зловживанням нею спиртними напоями. Відповідач не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, веде аморальний спосіб життя та перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом хронічний алкоголізм, проживає за рахунок державної допомоги, як одинокій матері та виплати на дитину-інваліда. Стан малолітнього ОСОБА_4 потребує посиленого виховного впливу та контролю з боку матері, яка через зловживання спиртними напоями не може забезпечити йому належне виховання та догляд. На даний час є достатні підстави для відібрання малолітнього у матері без позбавлення батьківських прав, що в свою чергу надасть можливість здійснити соціально-правовий захист дитини, яка є дитиною-інвалідом та потребує особливого батьківського нагляду та контролю.

Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 09 червня 2017 року позовні вимоги Ямпільської районної державної адміністрації задоволено.

Відібрано у ОСОБА_3 її малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення батьківських прав та передано дитину під опіку органу опіки та піклування Ямпільської райдержадміністрації для подальшого влаштування.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь органу опіки і піклування Ямпільської райдержадміністрації Сумської області в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не взято до уваги те, що з березня 2017 року вона не зловживає спиртними напоями, а в травні 2017 року з Дружбівською міською радою укладено трудову угоду, яка постійно пролонгується, на виконання громадських робіт, жодних дисциплінарних стягнень у неї не було. Вказує на те, що представник Дружбівської міської ради, на території якої вона проживає, не вбачає на даний час будь-якої загрози життю та здоровю дитини, так як вона з початку 2017 року виправилась та почала добросовісно виконувати материнські обовязки, скарг від сусідів щодо неї не надходило, вона працевлаштувалась. Окрім того зазначає, що вона має змогу забезпечити сину належні умови для проживання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, відповідача та її представника адвоката ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є матірю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 5 ). Наказом від 01 липня 2008 року №34 служби у справах дітей Ямпільської райдержадміністрації, ОСОБА_4 поставлено на облік, як дитину відносно якої є загроза скоєння фізичного насильства з боку матері, вважати, що дана дитина проживає в сім`ї в якій мати ухиляється від виконання батьківських обовязків ( а. с. 8 ).

ОСОБА_3 перебуває на "Д" обліку в наркологічному кабінеті КЗ «Ямпільська ЦРЛ», що підтверджується довідками від 01 червня 2009 року, від 01 листопада 2011 року, від 06 червня 2013 року, від 14 липня 2015 року, від 25 серпня 2016 року, від 30 березня 2017 року ( а.с.18-24 ). Неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі за невиконання обовязків щодо виховання дитини ( а.с. 10-11 ).

Згідно довідок КЗ «Ямпільська ЦРЛ» та Дружбівської міської лікарні, ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом, знаходиться на «Д» обліку з приводу затримки психічного обліку (ЗПР), епілепсія, генералізована форма, тоніко-клонічні напади, помірна розумова відсталість ( а. с. 42, 43, 44 ). Лікарські рекомендації мати виконувала.

21 квітня 2017 року службою в справах дітей Ямпільської районної державної адміністрації надано висновок про доцільність відібрання дитини у ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав (а. с. 105-106). Служба у справах дітей виходила з того, що за результатами проведеної профілактичної роботи щодо неналежного виконання батьківських обовязків ОСОБА_3 позитивних висновків не зроблено, а перебування дитини-інваліда з матірю не забезпечує дитині належного та різностороннього розвитку, набуття дитиною елементарних знань та навичок, не створюються належні умови для проживання дитини.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що факт невиконання ОСОБА_3 своїх батьківських обовязків відносно малолітнього сина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у справі доказами, а тому з урахування інтересів малолітнього є підстави для відібрання його від матері без позбавлення батьківських прав.

Колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов передчасно, без належного врахування обставин справи.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно принципів 4, 6, 7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю; дитина має право на отримання освіти, яка має бути безкоштовною і обовязковою, по крайній мірі, на початкових стадіях; найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках; дитині повинна бути забезпечена повна можливість ігор і розваг, які б були направлені на цілі, що переслідуються освітою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 1 статті 170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

У відповідності до п. 2)-5) ч. 1 ст. 164 СК України. мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

З матеріалів справи вбачається, що 11 травня 2017 року між Дружбівською міською радою та ОСОБА_3 укладено трудову угоду, згідно до якої останню призначено підсобним робітником з благоустрою на період з 11 травня 2017 року по 31 травня 2017 року. Даний договір переукладався на новий строк та є діючим і на даний час ( а. с. 133, 147; 191-197 ).

Згідно консультаційних довідок Шосткинського міжрайонного диспансеру від 29 березня 2017 року та від 06 червня 2017 року, у ОСОБА_3 ознак алкогольної інтоксикації не виявлено ( а. с. 131, 132, 146 ).

Відповідно до характеристики від 20 червня 2017 року, наданої виконавчим комітетом Дружбівської міської ради, ОСОБА_3 з травня 2017 року і по теперішній час працює в Дружбівській міській раді підсобним робітником, добросовісно виконує покладені на неї обовязки. З березня спиртних напоїв не вживає, скарг від сусідів не надходило. В сімї на даний час створені належні умови для повноцінного розвитку та виховання дитини, а саме дитина охайна, доглянута, харчуванням забезпечена в повному обсязі, є всі необхідні речі для навчання дитини, загрози його життю немає. Виконком вважає за недоцільне відбирати ОСОБА_4 у матері без позбавлення її батьківських прав, так як це призведе до психічної травми у дитини та гарантує постійний нагляд за ОСОБА_3 та її малолітньою дитиною (а. с. 165; 199).

Згідно характеристики на ОСОБА_3, надану старшим дільничним офіцером поліції Ямпільського відділення полиції ОСОБА_7, з квітня 2017 року відповідач за місце реєстрації характеризується позитивно, в поводженні з сусідами ввічлива, витримана, готова завжди прийти на допомогу. З покладеними громадським обовязками справляється успішно. Має неповнолітнього сина. Приймає активну участь в громадському житті міста. З квітня 2017 року по теперішній час до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася (а. с. 200). Апеляційному суду ОСОБА_3 також надала довідку лікаря-психотерапевта про те, що вона пройшла курс відповідного лікування від алкогольної залежності.

У характеристиці на ОСОБА_4 учня ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначено, що до школи дитина ходить доглянутою, має шкільне приладдя. Рекомендації вчителів щодо розвитку і виховання своєї дитини мати намагається виконувати в силу своїх можливостей. В сімї створені належні умови для повноцінного розвитку та виховання дитини. Педагогічний колектив учбового закладу вважає за недоцільне відбирати ОСОБА_4 у матері без позбавлення її батьківських прав, так як це приведе до психічної травми у дитини (а. с. 201).

Згідно повідомлення Центру соціальної реабілітації дітей-інвалідів Ямпільської районної державної адміністрації в Сумській області, з 2014 року і по теперішній час дитина-інвалід ОСОБА_4 отримує реабілітаційні послуги у центрі. З 2013 року він неодноразово проходив курс реабілітації у Сумському обласному центрі соціальної реабілітації дітей-інвалідів. Останній заїзд до реабілітаційної установи відбувався 10.04.2017 року. Мати дитини приділяє належну увагу здоровю дитини, намагається підтримувати тісний звязок зі спеціалістами центру та виконувати їх рекомендації щодо реабілітації дитини. (а. с. 205).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_3 має у власності двокімнатну квартиру, що знаходиться у м. Дружба Ямпільського району Сумської області (а. с. 202-204).

Таким чином, з викладеного вбачається, що на даний час ОСОБА_3 створені належні умови для проживання та виховання дитини, спритних напоїв вона не вживає, офіційно працевлаштована. Виконавчий комітет Дружбівської міської ради, який відповідно до п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затв. постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року, є органом опіки і піклування, вважає за недоцільне відбирати ОСОБА_4 у матері без позбавлення її батьківських прав. За таких обставин, розлучення малолітньої дитини з матірю та передача його органу опіки та піклування не слугуватиме захисту інтересів дитини, спричинить психологічну травму дитині, яка має неврологічні захворювання, що може погіршити стан її здоровя.

Судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги надані відповідачем докази щодо її працевлаштування та відсутності вживання алкогольних напоїв, з вказівкою про те, що це є намаганням останньої уникнути відповідальності. Відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав не є відповідальністю батьків. Це захід, який може бути застосовано рішенням суду виключно в інтересах дитини за наявності беззаперечних доказів, які б свідчили, що залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також безпідставно не взяв до уваги клопотання виконавчого комітету Дружбівської міської ради, який бере активну участь у житті відповідача і її дитини та сприяв її виправленню.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що на даний час підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, п. 2)-5) ч. 1 ст. 164 СК України для відібрання дитини у ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав відсутні, а тому рішення суду на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області.

Керуючись ст.ст. 303; 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п. 3, п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 09 червня 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Ямпільської районної державної адміністрації Сумської області, в інтересах дитини ОСОБА_4, до ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -