н/п 2/490/4305/2017 Справа № 490/3462/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
06 листопада 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О. А.,
при секретарі Кваші С.О.,
за участі представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія , третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -
Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі з викладених в позові підстав, просить про їх задоволення.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з викладених в письмових запереченнях підстав, посилаючись на те, що страхове відшкодування виплачене у відповідності до правил розрахунку збитків у разі фізичного знищення автомобіля як- то визначене Звітом про оцінку вартості (розміру ) збитків, який ОСОБА_1 не оспорював.
Третя особа у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Всилухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, 27 липня 2016 року близько 08 год. 10 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Тойота РАФ 4, д/н НОМЕР_1, в порушення ПДР здійснила обгін на перехресті, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Мазда 626, р/н 385-33ХО під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобілем Опель Віваро, р/н ВЕ6071 ВА, яким керував позивач, та який зазнав механічні пошкодження.
Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. та стягнуто судовий збір.
Відповідно до полісу № АЕ/8108440 цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ УПСК на час скоєння ДТП з лімітом відповідальності за шкоду , заподіяну майну, 1000 грн. та франшизою 500 грн.
Відповідно до довідки Державтоінспекції УМВС, транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження, а саме деформація задньої частини кузова.
Позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду 27.07.2016 року .
Відповідно до Аварійного сертифікату від 16.01.2017 року аварійного комісара відповідача , утилізаційна вартість КТЗ Опель Віваро, р/н ВЕ6071ВА , становить 122 580 грн.
Відповідно до Звіту №161/09-16 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 01.10.2016 року, вартість (розмір) збитків, причинених пошкодженням транспортного засобу Опель Віваро, р/н НОМЕР_2 складає 179 282,80 грн., що дорівнює ринковій вартості автомобіля. При цьому зазначено, що вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування) становить 252 771,17 грн, а вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу ( який для даного автомобіля встановлено у розмірі 0,7) становить 93 925,32 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування) .
20 березня 2017 року позивачеві відмовлено відповідачем у доплаті страхового відшкодування з тих підстав, що страховою компанією правильно було застосовано положення ст. 30 вищезазначеного Закону, а правила ст. 29 , на яку посилається ОСОБА_1 , на даний страховий випадок не застосовуються.
Як підтверджується Актом виконаних робіт № ВД-0000002 від 07 грудня 2016 року , автомобіль ОСОБА_1 відремонтовано, загальна вартість відновлювального ремонту бе врахування ПДВ складає 156 806,85 грн.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Так, правовідносини, що виникли між позивачем та ПрАТ «УПСК» не є деліктними, отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.
У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.
Так, керуючись вимогами законодавства, ПрАТ «УПСК» у встановлени строк направило осіб, для визначення розміру шкоди, складено відповідні Акти та Звіт, а позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу.
Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на проведення авто товарознавчого дослідження необґрунтовані та задоволенню не підлягає.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи - третьої особи по справі, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.
Крім того, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, що передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
На сторони покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст. 60 ЦПК України).
Заперечуючи проти позову ПрАТ «УТСК» посилається на звіт авто-товарознавчого дослідження від, згідно з яким вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля, оскільки вартість відновлювального ремонту значно перевищує його ринкову вартість, у зв'язку з чим його ремонт є економічно нерентабельним.
Відповідно до ст. 30 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати та ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.2).
У разі, коли транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратами по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи Моторне (страхове) транспортне бюро України (п. 30.3).
Крім того, застосовуючи до спірних правовідносин приписи п. 30.2 ст. 30 Закону № 1961-IV, страховик не з'ясував чи згоден потерпілий із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, оскільки саме така згода останнього є передумовою для застосування вказаної норми права (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та визначення порядку відшкодування заподіяних збитків.
Разом з тим, згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року (далі - Методика) в редакції від 27 липня 2009 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ (колісного транспортного засобу), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Разом з тим у вказаному Звіті визначена сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ за відповідною формулою без урахування податку на додану вартість в сумі 93 925 грн 32 коп., а ринкова вартість автомобіля на момент ДТП в доаварійному стані становить 179 282 грн 80 коп.
Пунктом 36.2. ст. 36 Закону визначено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Також суд враховує, що внаслідок завдання шкоди позивачеві виникло деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 409 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія матеріальну шкоду у розмірі 20 441 грн. 46 коп. са судовий збір у розмірі 409 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після отримання повного тексту рішення суду.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.