Справа №2-3469/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1222/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Семеній Л. І. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 спілки «Тандем»

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 19 червня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 спілки «Тандем» до ОСОБА_4, ОСОБА_5

про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом 14.10.2011 року КС «Тандем» просила стягнути на свою користь у солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 суму боргу за кредитним договором з процентами, що становить 41 922,66 грн., а також в рахунок повернення судового збору, сплаченого за подання позову по 209,61 грн. з кожного відповідача та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи по 60,00 грн. з кожного відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2007 року між КС «Тандем» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 02-04-0588-0964, за умовами якого останньому був наданий кредит для споживчих потреб в сумі 5 000,00 грн. строком на 12 місяців з 17.10.2007 року по 15.10.2008 року зі сплатою 55% річних, а при простроченій заборгованості закінчення строку кредитного договору 60% річних, що діє до повного погашення заборгованості. ОСОБА_3 спідка свої зобовязання за договором виконала, надавши позичальнику кошти. 15.10.2008 року строк дії договору закінчився, однак відповідач до часу звернення позивача до суду з позовом, не повернув у повному обсязі взятий кредит та відсотки за його користування і станом на 14.10.2011 року заборгованість становить 20 374,72 грн., з яких: 5 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 15 374,72 грн. заборгованість за процентами. В забезпечення виконання зобовязання боржником умов кредитного договору 17.10.2007 року між КС «Тандем» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, згідно п.1.1 якого поручитель відповідає за зобовязаннями позичальника. Пунктом 2.2 договору встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором, відповідаючи по зобовязаннях позичальника в повному обсязі. Крім того, 22.10.2007 року між ОСОБА_6 та КС «Тандем» був укладений кредитний договір № 02-04-0588-0966 за умовами якого кредитна спілка надала останньому кредит для споживчих потреб у розмірі 5 000,00 грн. строком на 12 місяців з 22.10.2007 року до 20.10.2008 року на тих же умовах, що й попередній кредит. У звязку з невиконанням боржником умов кредитного договору станом на 14.10.2011 року заборгованість становить 21 547,94 грн., з яких: 5 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 16 547,94 грн. заборгованість за процентами. В забезпечення виконання зобовязання боржником умов даного кредитного договору 22.10.2007 року між КС «Тандем» та ОСОБА_5 укладено договір поруки на тих же умовах, що й попередній. Таким чином, на його користь з відповідачів підлягає стягненню сума заборгованості за двома кредитними договорами на загальну суму 41 922,66 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 19.07.2017 року позовні вимоги КС «Тандем» задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КС «Тандем» 2 405,66 грн. заборгованості.

Стягнуто на користь КС «Тандем» з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 16,52 грн. з кожного в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_3 спілка «Тавндем» подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі КС «Тандем», посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, а також відшкодувати з відповідачів понесені спілкою судові витрати.

При цьому вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що передбачені за двома кредитними договорами суми кредиту у розмірі 5 000 грн. кожен, за якими не здійснювалися платежі, не підлягають стягненню з боржників у повному розмірі, оскільки у звязку з тим, що боржниками своєчасно не здійснювалися платежі згідно зобовязання, сума боргу по тілу кртедиту не зменшувалася і нарахована сума відсотків до сплати за користування кредитними коштами збільшувалася і постійно нараховувалася на суму 5 000, 00 грн. за кожним договором. Таким чином, останній платіж по тілу кредиту згідно зобовязання становить 5 000,00 грн., який боржник у звязку з порушенням виконання цього зобовязання повинен був здійснити в останній день дії кредитного договору. Розмір процентів, нарахований за період дії кредитних договорів, який згідно зобовязання може збільшуватися, боржник у звязку з порушенням виконання зобовязання повинен був здійснити в останній день дії кредитного договору. Проценти за користування кредитними коштами за двома кредитними договорами повинні нараховуватися на суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5 000, 00 грн. як у період дії так і після закінчення дії кредитних договорів. Крім того, вважає, що кредитною спілкою не був пропущений строк позовної давності для звернення до суду, оскільки в кредитному договорі, укладеному з відповідачем ОСОБА_4 17.10.2007 року в п.1.1 визначено, що строк його дії становить 12 місяців, тобто з 17.10.2007 року по 15.10.2008 року, строк дії договору, укладеного з цим же відповідачем 22.10.2007 року також становить 12 місяців з 19.10.2007 року по 20.10.2008 року, а позов був предявлений 14.10.2008 року, тобто в межах 3 років після закінчення строку дії кредитних договорів.

В судовому засіданні голова кредитної спілки просила їх скаргу задововльнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, але їх представник, обізнанний про час та місце розгляду справи просив відкласти судове засіадння через його відсутність до 01.08.2017р., не надав суду належних доказів поважності свого не прибуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 порушив умови кредитних договорів щодо своєчасного повернення тіла кредиту та відсотків, а тому, з нього та з поручителя ОСОБА_5 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в межах строку позовної давності, про застосування якої було заявлено представником відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору.Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За частиною 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Як вбачається з цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до укладеного кредитного договору № 02-04-0588-0964 від 17.10.2007 року, ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 5 000,00 грн. терміном з 17.10.2007 року до 15.10.2008 року зі сплатою 55% річних, а при простроченій заборгованості - закінчення строку кредитного договору 60% річних, що діє до повного погашення заборгованості (а.с. 9,10).

За кредитним договором № 02-04-0588-0966 від 22.10.2007 року ОСОБА_4 отримав у КС «Тандем» кредит в сумі 5 000,00 грн. на термін з 22.10.2007 року до 20.10.2008 року зі сплатою 55% річних, а при пристроченій заборгованості - закінчення строку кредитного договору 60% річних (а.с. 15,16).

Відповідно до укладених кредитних договорів, відповідач ОСОБА_4 зобовязався щомісячно погашати кредит та суму нарахованих процентів в повному обсязі з погашенням по проміжних пунктах сплати відповідно до графіків погашення (а.с. 11, 17).

На забезпечення виконання кредитних договорів, укладених з ОСОБА_4, 17.10.2007 року та 22.10.2007 року КС «Тандем» уклала з ОСОБА_5 два договори поруки, відповідно до яких поручитель зобовязався відповідати перед кредитною спілкою за погашення заборгованості по зобовязаннях ОСОБА_4 за його кредитними договорами 02-04-0588-0964 від 17.10.2007 року та № 02-04-0588-0966 від 22.10.2007 року ( а.с. 13, 19).

КС «ТАНДЕМ» свої зобовязання за кредитними договорами виконала та видала позичальнику ОСОБА_4 кредитні кошти у сумі по 5 000,00 грн. 17.10.2007 року та 22.10.2007 року (а.с.22-23).

Позичальник ОСОБА_4 не виконав взятих на себе зобовязань та не погасив кредит і проценти, що підтверджується особовими картками члена КС «Тандем» (а.с. 11,17).

Оскільки боржником не були виконані належним чином взяті на себе зобовязання, то станом на 14.10.2011 року утворилась заборгованість за кредитним договором № 02-04-0588-0964 від 17.10.2007 року у сумі 20 374,72 грн., що складається з тіла кредиту 5 000,00 грн. та відсотків 15 374,72 грн.; та заборгованість за кредитним договором № 02-04-0588-0966 від 22.10.2007 року у 21 547,94 грн., що складається з тіла кредиту 5 000,00 грн. та відсотків 16547,94 грн., а всього заборгованість за двома кредитними договорами складає 41 922,66 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з частиною першою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до п. 1.1. кредитних договорів, кредит по договору № 02-04-0588-0964 надавався на строк до 15.10.2008 року (а.с. 9), по договору № 02-04-0588-0966 на строк до 20.10.2008 року (а.с. 15).

Відповідно до п. 4.11. кредитних договорів, термін дії зобовязання наступає з моменту підписання кредитного договору і до повного погашення суми кредиту та відсотків.

Однак, під час судового розгляду справи у суді першої інстанції представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 було заявлене клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до вимог ст.ст. 256, 267 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст. 257 ЦК України).

Враховуючи, що ОСОБА_4 згідно зобовязань (а.с.11,17) повинен був щомісяця вносити кошти на погашення як тіла кредиту та відсотків, тому строк позовної давності повинен бути застосований по кожному щомісячному платежу окремо у разі його не внесення згідно графіку.

Питання про поновлення пропущеного строку позовної давності позивач не порушив.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (Форма 3 додатками 2 до кредитних договорів) встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до певного числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання.

У звязку з цим стягненню підлягає нарахована та несплачена заборгованість по тілу кредиту та відсоткам в межах трьох років, що передували зверненню позивача до суду з даним позовом 14.10.2011 року.

Тобто в даному випадку на користь позивача з позивача підлягає стягненню сума у межах платежів за один місяць: - за договором від 17.10.2007 року 424 грн. з повернення тіла кредиту та строкових процентів в розмірі 18,53 грн. зі строком сплати до 15.10.2008 року, а також 762,36 грн., відсотки за користування кредитом після закінчення строку дії договору станом на 14.10.2011 року; - за договором від 22.10.2007 року 424 грн. з повернення тіла кредиту та строкових процентів в розмірі 17,89 грн. з терміном сплати до 20.10. 2008 року, а також 758,88 грн., відсотки за користування кредитом після закінчення строку дії договору станом на 14.10.2011 року, про що вірно зробив висновок суд першої інстанції.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивач не пропустив шестимісячний строк для предявлення вимог до ОСОБА_5, як поручителя, і, оскільки строк дії укладених з нею договорів поруки складає чотири роки, тобто перший діє до 17.10.2011 року, а другий діє до 22.10.2011 року. Тому, предявивши позов до поручителя 14.10.2011 року, позивач вчинив дії щодо стягнення заборгованості в межах строку договорів поруки. Тобто, поручитель повинен відповідати перед КС «Тандем» разом з позичальником ОСОБА_4 солідарно.

Відповідно до частин 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, а тому, відповідно до ст.308 ЦПК України, залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308, 313-315,324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 спілки «Тандем» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді:

Головуючий -

Судді -