У Х В А Л А

11 серпня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської областів складі:

головуючого судді Першко О.О.

з секретарем Прокопчук Л.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить укладений між сторонами шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_1 11 серпня 2017 року звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 в якому просить розподілити спільне майно подружжя.

В судовому засіданні відповідач та її представник просили прийняти дану зустрічну позовну заяву до спільного розгляду із первісним позовом.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується їх особистою розпискою в матеріалах справи.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ст.ст.123-126 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

У даному випадку вимоги за первісним та зустрічним позовами не є взаємопов'язані і спільний їх розгляд є недоцільним, зокрема не є нерозривно повязаними вимоги зустрічного позову з вимогами первісного позову, вимоги за позовами не можуть зараховуватися та задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Крім того, за вимогами ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З метою забезпечення своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи, яка знаходиться в провадженні суду з 01 грудня 2016 року, беручи до уваги, що позови не є взаємоповязаними і спільний їх розгляд є недоцільним, суд дійшов висновку, про необхідність відмови у прийнятті зустрічного позову до розгляду з первісним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 123 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О.Першко