г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/955/17
Номер провадження 2-о/213/33/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2017 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренко О.М.

при секретарі Малініній А.М.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Інгулецького районного суду в м.Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, представник ОСОБА_1, заінтересована особа Територіальна громада м. Кривого Рогу в особі Інгулецької районної у місті ради, про встановлення факту спільного проживання,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, та просить суд винести рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 з 1996 року і по день смерті останньої.

Представник заінтересованої особи - територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Інгулецької районної у місті ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку, надав клопотання про розгляд справи без участі представника виконкому, при винесенні рішення покладається на розсуд суду /а.с. 30/.

Заявник в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку, надав довіреність на представництво своїх інтересів в суді представнику - ОСОБА_1

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявника ОСОБА_3, яка проживала у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, розташовані по АДРЕСА_1. Заявник - ОСОБА_2, як син померлої, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, але коли вона на підставі наданої ним довіреності звернулася 24 березня 2017 року до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то отримала відмову у її видачі, оскільки спадковий будинок належить на праві власності двом власникам - 3/8 частки - померлій бабі заявника - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, а 5/8 часток - померлій матері заявника - ОСОБА_3, яка у встановлений законом строк мала звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті матері, але цього не зробила, оскільки мешкала з нею разом, та напевно вважала, що має право на прийняття спадщини як особа, яка фактично, починаючи з 1996 року, постійно проживала з матір'ю до часу її смерті, піклувалася про неї. Заявник вважав, що мати за життя оформила спадщину належним чином.

Зазначила, що визнання факту постійного проживання померлих матері та баби заявника надасть останньому змогу отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої матері, просить позов задовольнити.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що знають заявника - ОСОБА_2, та його рідних. ОСОБА_4, починаючи з 90-х років до дня смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1 разом з донькою - матір'ю заявника - ОСОБА_3 та її сином.

Вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження /а.с. 22/.

ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3) є донькою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про шлюб /а.с. 23, 24/.

Згідно з довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 15.12.2016 № 151847 /а.с. 21/ право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на ім'я ОСОБА_4 у розмірі 3/8 частки на підставі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, виданого 05.06.2000 року державним нотаріусом П'ятої криворізької державної нотаріальної контори, та на ім'я ОСОБА_3 - у розмірі 5/8 часток, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.06.2000 року державним нотаріусом П'ятої криворізької державної нотаріальної контори /а.с. 14, 15/.

Згідно з Актом, виданим головою вуличного комітету № 19, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, проживала за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.25/.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла /а.с.13/ та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 3/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 /а.с.12/ та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 5/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, судом встановлено, що померла мати заявника - ОСОБА_3 з 1996 року по день смерті ОСОБА_4, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживала з ОСОБА_4 за адресою в АДРЕСА_1. Ця обставина, підтверджується відповідним актом та поясненнями, які дали в судовому засіданні свідки.

Згідно з інформацією державного нотаріуса та наданою ним інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3 за заявою представника за довіреністю спадкоємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 заведено спадкову справу, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавалися. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. /а.с. 49-51/.

Також встановлено, що представник ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_1 24.03.2017 року звернулася до П'ятої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_3, на житловий будинок за адресою: в АДРЕСА_1, але постановою державного нотаріуса П'ятої криворізької державної нотаріальної контори від 24.03.2017 у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки не підтверджено факт спільного проживання ОСОБА_3 з її померлою матір'ю ОСОБА_4, якій належало 3/8 частки спадкового будинку /а.с. 11/.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.

Встановлення юридичного факту постійного проживання померлої матері заявника ОСОБА_3 зі спадкодавицею ОСОБА_4 по день її смерті має для заявника ОСОБА_2 юридичне значення, оскільки надасть йому змогу реалізувати його право на отримання спадщини за законом після померлої матері.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заявлені ОСОБА_2 вимоги задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме з 1996 року і до дня смерті останньої, за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Вступна та резолютивна частину рішення проголошена у судовому засіданні 17 липня 2017 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 липня 2017 року.

Суддя О.М. Нестеренко