Справа № 209/1401/17
Провадження № 2/209/989/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року м. Кам′янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Маслова Д.В.

за участю секретаря Кулік О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2.

третьої особи ОСОБА_3,

предстаника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, ОСОБА_3, Дніпровський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіпального управління юстиції у Дніпропетровській області, Заводський районнний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіпального управління юстиції у Дніпропетровській області про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів, -

встановив:

Органу опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради звернувся до суду з позовом, який згодом був уточнений, в якому просить позбавити гр.ОСОБА_2, батьківський прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; передати малолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради; передати малолітню ОСОБА_5 її батьку ОСОБА_3; стягнути з гр. ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу, але не меншу 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття, на користь майбутнього опікуна.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є матір'ю чотирьох дітей, проте самоусунулась від виховання, утримання, навчання та оздоровлення своїх малолітніх дітей, не створює належних умов для проживання своїм дітям, в однокімнатній квартирі завжди брудно, розкидано речі, відчувається запах невідомої речовини, веде аморальний спосіб життя, має у своєму оточенні осіб сумнівної поведінки, крім того схильна до вживання наркотичних речовин, знаходиться під профілактичним наглядом у лікаря нарколога з 2013 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психоактивних речовин зі шкідливими наслідками (епізодичне зловживання психоактивних речовин). Малолітні діти перебувають на обліку в службі у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради (далі - служба), як діти, які перебувають в складних життєвих обставинах (проживання в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дітей): ОСОБА_5, ОСОБА_10 - з 29.07.2013 року, ОСОБА_8 - з 06.04.2015 року. Малолітня ОСОБА_5 постійно проживає разом з бабусею - гр. ОСОБА_11, яка утримує, оздоровлює, займається її вихованням, навчанням. Малолітні діти: ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проживають разом з матір'ю. Діти не систематично прогулюються на свіжому повітрі, не мають належного харчування, майже завжди відсутні фрукти, овочі, готова їжа.

Гр. ОСОБА_2 веде асоціальний спосіб життя, не виконує своїх батьківських обов'язків, на прийом до сімейного лікаря з дітьми не з'являється з жовтня 2016 року, дверей до помешкання при відвідуванні сімейного лікаря та сестри медичної сімейної не відчиняє, на телефонні дзвінки не відповідає, не вакцинує дітей згідно календаря щеплень, що загрожує здоров'ю та життю дітей. Відповідач неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.184 КУпАП, за неналежне виконання батьківських обов'язків, та на неї було накладено адміністративні стягнення у виді попередження та штрафу. ОСОБА_2 21 лютого 2017 року поставлено на облік у Дніпровському районному секторі Кам'янського міського відділу Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, як особу,яка 26.12.2016 засуджена Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ст.317 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання, у вигляді позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 рік. 12.04.2017 на облік було повторно поставлено гр. ОСОБА_2, яка 20.02.2017 засуджена Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ст.317 ч.1 КК України д 3 років позбавлення волі, на підставі ст.76 КК України звільнена від відбування покарання, у вигляді позбавлення волі, з випробувальним строком 2 роки. У зв'язку з ухиленням засудженою від виконання покладених обов'язків 23.05.2017 до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська направлено клопотання про відміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі. Спосіб життя, який продовжує вести гр. ОСОБА_2, а саме: вживання наркотичних засобів, не створення належних умов для проживання своїм дітям, не своєчасне обстеження та лікування дітей, не забезпечення дітям оздоровлення та належного харчування, може привести до негативних наслідків, а тому орган опіки та піклування звернулись до суду із позовом про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, вважала позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Третя особа, ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив, що бажає виховувати свою доньку ОСОБА_5 та забрати її до себе додому.

Третя особа, Дніпровський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, просив розглядати справу без представника відділу.

Третя особа, Заводський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, просив розглядати справу без представника відділу, з рішенням суду з даного питання згодні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_2 виданого Заводським РВ у м.Дніпродзержинськ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 09 березня 2004 року (а.с.9-11).

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується копіями свідоцтв про народження: актовий запис за №664 від 21 грудня 2005 року(а.с.13), актовий запис за №644 від 09 серпня 2011 року (а.с.14 зворотній бік), актовий запис №245 від 12 червня 2013 року (а.с.12), актовий запис за №552 від 04 березня 2015 року (а.с.14) відповідно.

Відомості про батьків дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, в свідоцтвах про народження внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження (а.с.15, 78).

Батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно копії свідоцтва про народження, записані в графі "Батько" - ОСОБА_3, в графі "Мати" - ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №99128 від 2.2.2017 виданої уповноваженому власнику (співвласнику, наймачу) житлового приміщення (будинку), членові житлово-будівельного кооперативу ОСОБА_11, за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім'ї (зареєстрованих) входять: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 - онук, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 - онук, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 - онук (а.с.38 звороній бік).

Згідно висновку органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, та гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, з підстав ухилення від своїх батьківських обов'язків (а.с.8). Крім того, обставини неналежної участі відповідача ОСОБА_2 у вихованні дитини, що встановлені висновком органу опіки та піклування, також підтверджуються первинними документами.

Згідно довідки №1655/03/04 від 25.07.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з 2016 року, діагноз: Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психотропних речовин, синдром залежності F19.2 відповідно міжнародної кваліфікації хвороб-10 "Психічні розлади та розлади поведінки" (клас. V)1999 р., на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не зверталась (а.с.80.)

Відповідно до відповіді наданої начальнику служби у справах дітей адмінстрації Дніпровського району Кам'янської міської ради Дніпровським районним сектором Кам'янського міського відділу Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України №1970 від 24.05.2017 року, ОСОБА_2 21 лютого 2017 року було поставлено на облік, як особу,яка 26.12.2016 засуджена Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ст.317 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання, у вигляді позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 рік; 12.04.2017 на облік було повторно поставлено гр. ОСОБА_2, яка 20.02.2017 засуджена Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за ст.317 ч.1 КК України д 3 років позбавлення волі, на підставі ст.76 КК України звільнена від відбування покарання, у вигляді позбавлення волі, з випробувальним строком 2 роки. У зв'язку з ухиленням засудженою від виконання покладених обов'язків 23.05.2017 до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська направлено клопотання про відміну звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі (а.с.18).

Згідно копій постанов про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, протягом 2013-2014 років, за ч.ч.1, 2 ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків, на неї було накладені адміністративні стягнення у виді попередження та штрафу (а.с.23, 24).

Згідно інформації Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3" № 60/1-01 від 12.04.2017 року, мати ОСОБА_2 малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, веде асоціальний спосіб життя, не виконує своїх батьківських обов'язків, на прийом до сімейного лікаря з дітьми не з'являється з жовтня 2016 року, дверей до помешкання при відвідуванні сімейного лікаря та сестри медичної сімейної не відчиняє, на телефонні дзвінки не відповідає, не вакцинує дітей згідно календаря щеплень. що загрожує здоров'ю і життю дітей (а.с.19 звороній бік).

Відповідно інформації Дніпродзержинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 695/01-06 від 29.04.2015 року на обліку центру перебуває сім'я громадянки ОСОБА_2, яка являється одинокою багатодітною матір'ю і виховує чотирьох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається в СЗШ №22, проживає з бабусею за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, вдома, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, вдома, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, вдома (а.с.22).

Як вбачається з матеріалів справи малолітні діти перебувають на обліку в службі у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, як діти, які перебувають в складних життєвих обставинах (проживання в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дітей): ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - з 29.07.2013 року, ОСОБА_8 - з 06.04.2015 року.

Так, в зв'язку з бездіяльністю матері, малолітні діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходиться на диспансерному обліку у педіатра, невролога та інфекціоніста. Мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 не приділяє належної уваги дітям, не проводить своєчасне обстеження та лікування дітей (а.с.19), ОСОБА_6, був зарахований 13.07.2015 року у дошкільне відділення НВК №26, який протягом 2015-2016 року був присутній в дитячому садочку загалом 2 місяці, причини його відсутності: хвороба дитини, заява батьків на оздоровлення дитини (а.с.21).

Згідно актів обстеження умов проживання відповідача та довідок-відвідування сім'ї або дитини, встановлено, що мати з трьома дітьми проживає в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, умови проживання незадовільні, в квартирі брудно, речі розкидані, у дітей не має окремих спальних місць, в квартирі відчувається запах невідомої речовини, в наявності їжа та одяг для дітей (а.с.39, 40, 41, 42, 43).

Згідно копії довідки №620 від 27 лютого 2017 року Управління соціального захисту населення Дніпровського району гр.ОСОБА_2 знаходиться у них на обліку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 2-х дітей протягом вересня 2016 - лютого 2017 року в розмірі 14070,00 гривень (а.с.20 зворотній бік).

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п.6 та п.7 якою проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Статтею 150 СК України, встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування.

За змістом ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. ОСОБА_2 підтвердила про небажання займатися вихованням своєї дитини, а саме: відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дітей. Доказів, щодо спростування таких обставин відповідачем не надано і в матеріалах справи відсутні.

Водночас Пленум Верховного Суду України в п.15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач явно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей, не створює належних умов для проживання, виховання та морального розвитку дітей, а навпаки негативно впливає на розвиток та психологічний їх стан.

При вирішенні справи, суд враховує те, що кожна сторона має право розпоряджатись своїми процесуальними правами на власний розсуд, в тому числі і в частині визнання позову.

При цьому, ч.1 ст.174 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Частиною 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_2, остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.81).

Суд, керуючись ч.6 ст.19 СК України не погоджується з висновком органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в частині доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_5, оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини. Вищевказаний висновок ґрунтується лише на докуметах та доказах, які характеризують мати малолітньої дитини ОСОБА_2, але жодним чином не є належним доказом ухилення від виховання ОСОБА_5 її батьком ОСОБА_3, який в судовому засіданні виявив бажання забрати дитину до себе додому та виховувати її, забезпечуючи усім необхідним. В іншій частині висновок органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради є достатньо обґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Статтею 166 СК України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ст. 181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначає ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, оскільки відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язана утримувати своїх дітей, навіть після позбавлення батьківських прав, з огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дітей і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь особи, яка буде майбутнім опікуном малолітніх дітей, на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/6 частини від її заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, відповідно до ст.367 ЦПК України.

Крім того згідно ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Враховуючи те, що малолітні діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, позбавлені батьківського піклування, суд вважає за необхідне передати їх під опіку органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради для подальшого влаштування.

З урахуванням того, що батьком малолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_3, він присутній у судовому засіданні, просив задовольнити позов повністю, виявив бажання виховувати свою доньку та забрати її до себе жити. В свою чергу позивачем не надано належних доказів, щодо доцільності та можливості передачі малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 її батькові - гр.ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, який проживає за адресою: АДРЕСА_3. Тому в цій частині позовні вимоги вважаються передчасними та підлягають відмові.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, визначаючи розмір судового збору, суди повинні мати на увазі, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, то витрати стягуються з другої сторони.

Розподіляючи судові витрати, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в частині позовних вимог немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у розмірі 640,00 гривен, та в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів - також 1920,00 гривень.

Відповідно до ч.6 ст.164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 180, 181, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 292, 294, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Органу опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, ОСОБА_3, Дніпровський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіпального управління юстиції у Дніпропетровській області, Заводський районнний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіпального управління юстиції у Дніпропетровській області про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Передати малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської радидля подальшого влаштування.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості суду невідомі) на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_13, на користь майбутнього опікуна, в розмірі 1/6 частини від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості суду невідомі) на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь майбутнього опікуна, в розмірі 1/6 частини від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості суду невідомі) на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь майбутнього опікуна, в розмірі 1/6 частини від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2560 (двох тисяч п'ятсот шістдесят) гривень 00 копійки.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Роз'яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки осіб, позбавлених батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов