Справа № 303/6999/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

сзуддів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю секретаря - Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Мукачівського районного суду від 23 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 у листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2016 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, де позивач є потерпілим. При цьому зазначає, що діями відповідача ОСОБА_3 йому було завдано майнову шкоду у розмірі 1489,92 грн. - кошти, витрачені позивачем на лікування та придбання нового вставного зубного протезу. Також, вказує на те, що в момент отримання тілесних ушкоджень переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоровя та життя. В подальшому йому довелося проходити амбулаторне лікування, терпіти болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Внаслідок суспільно-небезпечних дій, які проявилися у вчиненні умисних легких тілесних ушкоджень, йому було заподіяно психологічні страждання. Просив стягнути з ОСОБА_3 1489,92 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23 січня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 969,50 гривень у відшкодування майнової шкоди та 5000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 15 березня 2017 заяву ОСОБА_3 про перегляд зазначеного заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення 969,50 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди та відмовити у задоволенні таких вимог, залишивши без змін рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 520,42 грн. Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно зясовано фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним у справі доказам, а тому рішення суду не відповідає обставинам справи.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити.

Сторони в судове засідання не зявились про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подав заяву, в якій просив провести судове засідання без його присутності. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України судова колегія розглянула справу без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника апелянта, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях; а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2016 (а.с.11-14), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16.08.2016 (а.с.15), ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. Як встановлено вироком суду, ОСОБА_3 30.06.2015 близько 11 год. 00 хв., перебуваючи на подвірї загального користування будинку № 30 на вул. Парканія у м. Мукачево, на грунті особистих неприязних стосунків затіяв сварку із ОСОБА_4, в ході якої діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, наніс декілька ударів рукою зажатою в кулак в область обличчя та тулубу ОСОБА_4, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта № 851/15 від 13.10.2015 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом першої інстанції стягнуто на користь позивача 969,50 грн. вартість лікування ОСОБА_4 При цьому суд взяв до уваги довідку-рахунок № 23 відділу охорони здоровя Мукачівської МВК (а.с.6).

Позивач у позовній заяві зазначає, що такий рахунок виданий 01.07.2015, а також посилається на ОСОБА_5 довідку лікаря-стоматолога ОСОБА_6 від 08.07.2015 (а.с.7).

Сторона відповідача, не заперечуючи того, що зубний протез ОСОБА_4 було пошкоджено внаслідок дій ОСОБА_3, вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат.

Оцінюючи надані позивачем докази, судова колегія зазначає наступне.

Так, у ОСОБА_5 довідці лікаря-стоматолога не зазначено дату її складання. У довідці зазначено про необхідність виготовлення для ОСОБА_4 нового зубного протезу, вартість якого складає 969,50 грн. Датою видачі рахунку № 23 зазначено «2016 р.»

Таким чином, надані позивачем ОСОБА_5 довідка лікаря-стоматолога та рахунок № 23 не є допустимими доказами підтвердження понесених позивачем витрат.

Отже, доказів оплати за лікування та придбання зубного протезу саме позивачем матеріали справи не містять, і позивачем, в порушення положень ст. 10 ЦПК України, належними та допустимими доказами не було доведено розмір понесених ним витрат. Відтак, підстав для задоволення такої позовної вимоги немає. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 969,50 грн. у відшкодування майнової шкоди, через недоведеність обставин, що мають значення для справи, підлягає скасуванню і у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_4К про стягнення з ОСОБА_3 таких коштів слід відмовити.

Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди колегія суддів приходить до наступного висновку.

Злочин, передбачений ст. 125 КК України, є злочином проти здоровя особи.

Конституція України визначає життя і здоровя людини найвищою соціальною цінністю (ст. 3). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя (ст. ст. 16, 1168 ЦК України).

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Моральна шкода відшкодовується одноразово, незалежно від майнової шкоди та не повязана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ЦК України). Також враховується інтенсивність і тривалість психічних переживань особи, характер негативних наслідків, заподіяних злочином.

Оскільки тілесні ушкодження позивач отримав внаслідок дій відповідача, то він має право на відшкодування моральної шкоди.

Зважаючи на обставини справи судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову в цій частині та вважає, що визначена судом сума у відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. відповідає вимогам розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 88 ЦК України якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судом було стягнуто з відповідача на користь держави 551,20 грн. судових витрат, оскільки позивач, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків слід відмовити підлягає скасуванню і рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача судових витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст.307, 308, ст. 309 ч. 1 п.2, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 січня 2017 року в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 969,50 грн. у відшкодування матеріальної шкоди скасувати, та у задоволенні такої вимоги відмовити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 січня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави 551,20 грн. судових витрат скасувати.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча: Судді: