Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/10282/16-ц

Провадження № 2/185/1031/17

04 серпня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., за участю секретаря судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ :

12.12.2016 р. (як вбачається із відбитка штемпеля установи звязку на конверті поштового відправлення, а.с.38) позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, яким просив суд звернути стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Z94CU41CBDR278645, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2), в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) за Кредитним договором № 3814.04.00.2329 від 28 травня 2014 року, укладеним між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

В обґрунтування позову посилається на те, що 28 травня 2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний Договір № 3814.04.00.2329, згідно якого банк надав позичальнику у кредит грошові кошти у розмірі 178 146,95 грн. З метою забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договором з ОСОБА_1 було укладено договір застави № 3814.04.00.2329/S-1, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у заставу позивачу автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Z94CU41CBDR278645, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_4, який належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ080841, виданого Центром ДАІ 1201 УМВС України в Дніпропетровській обл. 28.05.2014 року. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2015 року по справі № 185/1939/15-ц із відповідача з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 3814.04.00.2329 від 28.05.2014 року станом на 16.12.2014 року в розмірі 195 648 грн. 41 коп. 09.07.2015 року державним виконавцем державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в рамках виконавчого провадження №47765536 було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля HYUNDAI ACCENT, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_4, який належить ОСОБА_1, який є предметом застави згідно Договору застави №3814.04.00.2329/S-1від 29.05.2014 року, внаслідок чого встановлено, що вказаний автомобіль знятий з обліку для реалізації в межах України (Центр ДАІ 1406) по ген. Дорученню на імя ОСОБА_3 Згоди на відчуження заставного автомобіля позивач відповідачу ОСОБА_1 не надавав, а останній без такої та відома позивача відчужив заставний автомобіль. Новим власником заставного майна ПАТ «КРЕДОБАНК» - транспортного засобу марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Z94CU41CBDR278645, рік випуску 2013, є відповідач ОСОБА_2. Оскільки зобовязання, забезпечене заставою не виконано, заставлене майно було відчужене, застава (обтяження) на транспортний засіб дію не припинило та зберегло свою силу для нового власника, позивач подає позов про звернення стягнення на предмет застави до нового власника заставного автомобіля відповідача ОСОБА_2 з підстав, визначених ст. 27 Закону України «Про заставу».

У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлениі у судове засідання не з'явились, причини неявки суду невідомі.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_4 ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_4 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

ОСОБА_4 вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2015 р. у цивільній справі № 185/1939/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов було задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 (ідент.номер НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства "кредобанк" () заборгованість за кредитним договором № 3814.04.00.2329 від 28.05.2014 року станом на 16.12.2014 року в розмірі 195 648 (сто дев'яносто п'ять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 41 коп., яка складається наступного:- 178 009 (сто сімдесят вісім тисяч дев'ять) грн. 18 коп. - заборгованість за тілом кредиту; - 15 365 (п'ятнадцять тисяч триста шістдесят п'ять) грн. 76 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 273 (дві тисячі двісті сімдесят три) грн. 47 коп. - заборгованість з пені. Судом було встановлено, що «28.05.2014 року за кредитним договором № 3814.04.00.2329 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 178 146,95 грн. З виплатою процентної ставки у розмірі 16,99% річних з кінцевим терміном повернення кредиту 27.05.2019 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно рівними сумами по 4 451,00 грн. Не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, згідно Графіку погашень, який є невід'ємною частиною цього договору.

У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з чим, за кредитним договором станом на 16.12.2014 року виникла заборгованість у розмірі 195 648,41 грн., яка складається з наступного: 178 009,18 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15 365,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 273,47 грн. - заборгованість з пені.» (а.с.7-9).

На підставі Договору застави № 3814.04.00.2329/S-1 від 29 травня 2014 року, укладеного між позивачем між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем ОСОБА_1, останній передав передала у заставу позивачу автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Z94CU41CBDR278645, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_4, який належить їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ080841, виданого Центром ДАІ 1201 УМВС України в Дніпропетровській обл. 28.05.2014 року (а.с.22-25). ОСОБА_4 про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 44333664 від 29.05.2014 р, відомості про обтяження (заставу) автомобіля марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Z94CU41CBDR278645, рік випуску 2013, було внесено до реєстру (а.с.26, 27).

Так само, відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №50759268 від 15.11.2016, запис про обтяження (заставу) автомобіля марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Z94CU41CBDR278645, рік випуску 2013, міститься у реєстрі, термін дії 29.05.2019 року (а.с.28-29)

Твердження позивача про те, що на час звернення із позовом до суду ОСОБА_1 не є власником спірного автомобіля, а таким є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2), підтверджується наданими позивачем витягами з Єдиного державного реєстру МВС України від 23.11.2016 р. (а.с.30, 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК, ст. 1054 ЦК).

Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

ОСОБА_4 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Застава має похідний характер від основного зобов'язання, що забезпечується нею, вона втрачає чинність з припиненням основного зобов'язання, незалежно від підстав такого припинення. Проте, саме з припиненням основного зобов'язання шляхом його виконання закон (ст. 593 ЦК України, ст. 28 Закону України від 02.10.1992 № 2654-ХІІ «Про заставу») пов'язує виникнення у заставодержателя обов'язку внесення відповідних даних припинення права застави до державного реєстру.

Застава як акцесорне зобов'язання (зобовязання яке існує лише у зв'язку з головним, основним зобов'язанням), що забезпечує основне зобов'язання, припиняється з припиненням цього основного зобов'язання.

ОСОБА_4 ст. 1 ЗУ «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідачем ОСОБА_1 на було надано суду доказів того, що його зобовязання за кредитним договором № 3814.04.00.2329 від 28.05.2014 року було виконано.

Відповідно до п. 4.1.4. Договору застави № 3814.04.00.2329/S-1 від 29 травня 2014 року, укладеного між позивачем між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем ОСОБА_1, останній зобовязався не відчужувати предмет застави у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобовязаннями з боку третіх осіб, не видавати довіреності на користування та/або розпорядження предметом застави, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це від заставодержателя, тобто позивача.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові ВСУ від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13: згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена в межах ліквідаційної процедури, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відтак, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Звернути стягнення на предмет застави -транспортний засіб марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) Z94CU41CBDR278645, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на праві приватної власностів рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3) за Кредитним договором № 3814.04.00.2329 від 28 травня 2014 року, укладеним між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1, в розмірі 195 648 (сто дев'яносто п'ять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 41 коп., яка складається наступного:- 178 009 (сто сімдесят вісім тисяч дев'ять) грн. 18 коп. - заборгованість за тілом кредиту; - 15 365 (п'ятнадцять тисяч триста шістдесят п'ять) грн. 76 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 273 (дві тисячі двісті сімдесят три) грн. 47 коп. - заборгованість з пені, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» судовий збір у розмірі 689 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» судовий збір у розмірі 689 гривень.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій