Дата документу 19.07.2017
Справа № 501/598/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

19 липня 2017року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Смирнова В.В., за участю секретаря - Авраменко Є.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморськ Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, в якому мотивуючи тим, що відповідачка проживає у квартирі АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності, в якої ОСОБА_2 проживає без реєстрації. На теперішній час квартира їй необхідна для особистого проживання, а тому пропонувала ОСОБА_2 виселитися з квартири та не перешкоджати їй в користування житловим приміщенням шляхом виселення з спірної квартири. Після цієї відмови вона звернулась до суду з відповідними позовом та просить суд:

- усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартири АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_2 без надання їй іншого приміщення.

- вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

- стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка на судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідачів за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку.

19 липня 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

10 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с.6-13).

01 березня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с.14-17).

В подальшому власнику квартири ОСОБА_1 спірна квартира стала необхідна для особистого проживання, а саме для створення сім'ї, сумісного проживання з чоловіком та веденням сумісного господарства.

Іншого житла, крім спірного, в якому проживають відповідачі, у неї немає. Весь час вона тимчасово проживала в орендованих нею квартирах.

Ст.41 Конституції України передбачає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці.

У разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення (ст. 169 ЖК УРСР).

Ст. 150 ЖК УРСР передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

У відповідності до Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право володіти своїм майном.

Пунктом 33 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що суд, застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та вказане житло необхідне їй для проживання, то суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 38, 60, 179, 208, 209, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартири АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_2 без надання їй іншого приміщення.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2) сплачені судові витрати в розмірі 1 280,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов