справа № 165/1743/17
провадження №2/165/570/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

20.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем ОСОБА_2 26.09.2009 року у Старолішнянській сільській раді Іваничівського району Волинської області. Від шлюбу з відповідачем дітей немає. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розприділення і використання сімейного бюджету, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 640 грн. сплаченого судового збору, 150 грн. витрат пов'язаних із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, всього 790 (сімсот дев'яносто) грн.

Керуючись ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 26 вересня 2009 року у Старолішнянській сільській раді Іваничівського району Волинської області, актовий запис №3, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривню 00 копійок сплаченого судового збору, 150 (сто п'ятдесят) грн. витрат пов'язаних із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, всього 790 (сімсот дев'яносто) грн.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу не змінювати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук