Справа № 127/2-200/2004
Провадження 4-с/127/125/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Антонюка В.В.,

при секретарі Тронт М.О.,

за участю: скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії і бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, зацікавлена особа начальник управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до суду зі скаргою, на дії і бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, зацікавлена особа начальник управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3

Заявлені вимоги мотивовані тим, що скаржник 18 березня 2017 року отримав лист з повідомленням державного виконавця Бялого М.Г. від 14.03.2017 року про повернення виконавчого листа №127/2-200/2004, виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області, щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4, негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року. Скаржник зазначає, що підставою для повернення, як вважає державний виконавець, є несплата скаржником авансового внеску і посилання на ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». На думку скаржника, повернули йому виконавчий лист та відмовили у відкритті виконавчого провадження неправомірно, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями, зокрема, про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин, а також інваліди 1 та 2 груп. Виконавець діяв упереджено і неефективно, тому що у виконавчому листі зазначено його ідентифікаційний номер по якому виконавець, вчиняючи в повному обсязі виконавчі дії, міг встановити, що скаржник має статус інваліда 2-ї групи. Крім того, в ЄДРСР є зазначене судове рішення від 26 січня 2017 року, по якому виданий виконавчий лист №127/2-200/2004 у справі щодо зміни дати його звільнення (поновлення на роботі) та видачі трудової книжки і повного розрахунку.

Скаржник зазначає, що з огляду на ці обставини, повернення виконавчого листа та неприйняття його до виконання є протиправною дією і бездіяльністю державного виконавця при виконанні покладених на нього обовязків і порушення ним вищезазначеного закону. Згідно положень ч. 3 ст. 74 вищезазначеного закону, керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини, але заінтересованою особою ОСОБА_3, цього не вчинено, хоча у виконавчому документі зазначено, що справа стосується виконання рішення Європейського суду з прав людини і потрібен з його боку контроль. За затримку виконання вищезазначеного рішення скаржнику вже сплачено з Державного бюджету України 12645 гривень пені та 235654 гривні за затримку трудової книжки і повного розрахунку. За кожен день затримки виконання рішення Європейського суду держава сплачує скаржнику з Державного бюджету України щоденно 1050 гривень, в тому числі, за затримку видачі трудової книжки, звільнення, повного розрахунку тощо. Крім того, ще виплачується пеня. За час, як виконавець отримав виконавчий лист і до його виконання, а направив скаржник виконавчий лист 18 лютого 2017 року, вся відповідальність, в тому числі і матеріальна, вважає, лягає на заінтересованих осіб. Просив: - визнати явку до суду державного виконавця з доказами дати реєстрації отримання від скаржника виконавчого документа та для дачі пояснень суду обовязковою; - скаргу задоволити, визнати дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_2 стосовно повернення виконавчого листа № 127/2-200/2004 виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_4 негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004 року протиправними; - повідомлення державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_2 від 14.03.17 р. № скасувати як незаконне; - визнати протиправною бездіяльність начальника управління ДВС ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_3 щодо відсутності контролю за законністю дій виконавця; - зобовязати державного виконавця Бялого М.Г. негайно відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_4, негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського райсуду від 01.03.2004 року; зобовязати начальника управління ДВС ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_3 негайно здійснити контроль за діями виконавця та вжити адміністративні міри про що інформувати суд і скаржника в місячний термін, згідно ст.. 389 ЦПК України; - зобовязати Управління ДВС ГТУЮ у м. Київ сплатити скаржнику 3 500 грн., досудових витрат та за отримання юридичної допомоги.

В ході судового розгляду справи, скаржник ОСОБА_1, змінив та уточнив свої вимоги скарги, просив суд скаргу задоволити та визнати дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Київ ОСОБА_2, про повернення виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Київ ОСОБА_4 негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.03.2004 року протиправними, а повідомлення за № скасувати як незаконне; зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у м. Київ ОСОБА_2, негайно вжити всі виконавчі дії з виконання виконавчого листа № 127/2-200/2004 виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Київ ОСОБА_4 негайно виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року, про що інформувати суд і скаржника в місячний термін, згідно ст.. 389 ЦПК України.

Заявлені ним раніше вимоги скарги, просив не розглядати.

Змінені та уточнені вимоги скарги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених у скарзі та просив їх задоволити. Додатково пояснив, що у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві, перебуває зведене виконавче провадження № 51119621 по виконанню рішення, що випливає із трудових правовідносин, тому він звільнений від сплати авансового внеску, однак державним виконавцем даний факт не був врахований. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження також наявні документи, що підтверджують інвалідність скаржника.

Заінтересовані особи - державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, начальник Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3, та державний виконавець Печерського районного відділу ДВС м. Києва ОСОБА_4, в судове засідання не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Про причини неявки до суду не повідомили.

04.04.2017 р. на електронну адресу суду надійшли пояснення державного виконавця Бялого В.М., на скаргу ОСОБА_1, в яких державний виконавець повідомляє, що з огляду на те, що до заяви ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження не додано підтвердження сплати авансового внеску або документів, які підтверджують, що заявник звільнений від сплати авансового внеску, державним виконавцем 14.03.2017 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. В подальшому, на виконання до Відділу повторно надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття до виконання виконавчого листа від 17.02.2017 року, по справі №127/2-200/2004, до якої додано копію пенсійного посвідчення де зазначено, що заявник є інвалідом 2-ї групи, після чого державним виконавцем 29.03.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с.24-25).

Заслухавши пояснення скаржника, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в звязку із подачею скаржником ОСОБА_1 уточнених вимог скарги, заявлені ним вимоги у скарзі від 20.03.2017 року не підлягають до розгляду, а вимоги уточненої скарги ОСОБА_1, слід задоволити з наступних підстав.

Здійснення контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах врегульовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 цього розділу ЦПК України передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задоволити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи (ч.2 ст..387 ЦПК України).

Статтею 389 ЦПК України передбачено, що про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 26 січня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області розглянув скаргу ОСОБА_1, на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_4, та зобовязав її негайно вжити дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», по виконанню рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2004 року, ухваленого у справі №127/2-200/2004, за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Укрресурси» про зміну дати наказу про звільнення та стягнення середньомісячного заробітку. Зобовязано останню направити до Департаменту ДВС Мінюсту України і Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини інформацію про виконання даного рішення суду і інформацію про зведене виконавче провадження №51119621 для завершення виконання рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року у справі №25663/02 у невиконаній частині рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01 березня 2004 року.

У вищезазначеній справі 17 лютого 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області виданий виконавчий лист № 127/2-200/2004, який направлений для примусового виконання у відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві (а.с. 5).

14 березня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, повідомленням від цієї ж дати, виконавчий документ повернутий стягувачу ОСОБА_1, без прийняття до виконання, оскільки в порушення вимог п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску або підтвердження того, що стягувач звільнений від його сплати (а.с. 4).

Як вбачається із пенсійного посвідчення серії ААЄ №613284, виданого Пенсійним фондом України 14 вересня 2011 року, ОСОБА_1, є інвалідом другої групи загального захворювання (а.с. 3) і згідно норм вищезазначеного закону звільнений від сплати авансового внеску.

Після повторного надіслання ОСОБА_1 заяви про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання вказаного рішення суду, до якої ним додано копію посвідчення про те, що він є інвалідом 2 групи, постановою державного виконавця УДВС ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_2, від 29.03.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа № 127/2-200/2004.

Як вбачається із ч.1 ст.. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Крім того, від сплати авансового внеску також звільняються інваліди І та ІІ груп…

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Згідно з Типовим положенням «Про управління державної виконавчої служби Головних територіальних управлінь юстиції МЮУ в АРК, в областях, містах Києві та Севастополі», яке затверджене наказом МЮУ від 20 квітня 2016 року №1183/5 та зареєстроване в МЮУ 22 квітня 2016 року за 3617/28747, начальник Управління, крім інших повноважень, організовує роботу Управління, відділу з виконання завдань, покладених на головне територіальне управління юстиції з питань реалізації державної політики у сфері примусового виконання рішень; забезпечує контроль та здійснення перевірки законності виконавчих проваджень відповідно до вимог закону.

Як вбачається із пояснень державного виконавця Бялого М.Г., направленого на електронну адресу Вінницького міського суду Вінницької області 04.04.2017 року (а.с.23-24), на виконанні державного виконавця Печерського райвідділу ДВС м. Києва ГТУЮ м. Київ ОСОБА_4, перебуває виконавче провадження по виконанню рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року.

Рішенням Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.03.2004 року зобовязано ДАК «Укрресурси» змінити дату наказу №25-а-к від 07.03.2002 року про звільнення ОСОБА_1, виданого на виконання рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 25.01.2001 року та провести з ним повний розрахунок. Стягнуто із ДАК «Укрресурси» на користь ОСОБА_1 витрати, повязані з розглядом трудового спору в сумі 900 грн. (т.1 а.с.277-278).

Тобто, всі виконавчі дії, що проводяться по виконанню вищезазначеного рішення, повязані із виконанням рішення що стосується трудових правовідносин, на що державний виконавець при винесенні повідомлення про повернення виконавчого листа № 127/2-200/2004 виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_4 негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського райсуду м. Вінниці від 01.03.2004 року, уваги не звернув, а тому його дії та бездіяльність слід визнати протиправними, а повідомлення за № підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення є обовязковим для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, високі Договірні сторони зобовязуються виконувати остаточні рішення Європейського суду з прав людини в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання рішення здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

За змістом п. 9 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», рішення Європейського суду з прав людини підлягають виконанню органами державної виконавчої служби з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що виплата стягувачу відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у рішенні.

В звязку із вище викладеним, суд також вважає, що слід зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Київ ОСОБА_2, негайно вжити всі виконавчі дії з виконання виконавчого листа №127/2-200/2004 виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 негайно виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року.

Вимогами ч. 2 ст. 387 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.. 389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, ст.ст. 3, 18, 26, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 210, 383, 386, 387, 389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії і бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, зацікавлена особа начальник управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати протиправними дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про повернення виконавчого листа № 127/2-200/2004, виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 негайно вжити дії по виконанню рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року.

Скасувати повідомлення № 53550048- 14 від 14.03.2017 року, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 негайно вжити всі виконавчі дії з виконання виконавчого листа № 127/2-200/2004 виданого 17.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязань державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 негайно виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року, про що інформувати суд та стягувача ОСОБА_1 в місячний термін.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: