Справа №167/1393/17
Провадження №2/167/457/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Сіліча І.І.

при секретарі Матвійчук Л.О.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 28.10.2011 року по 15.08.2017 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, інших осіб на утриманні немає, а тому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала повністю, з підстав зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В задоволенні позову просить відмовити, так як на даний час не працює, тому не має змоги сплачувати аліменти.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 28.10.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 15.08.2017 року розірвано (а.с.2). Після розірвання шлюбу позивач залишила собі прізвище «Матвійчук».

Відповідач є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ЕГ №197768 (а.с.3).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 182 СК України закріплює мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживає з матірю за адресою: с.Навіз, вул.Першотравнева, 73 Рожищенського району Волинської області та перебуває на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає.

Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітніх дітей не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку.

На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатного віку, інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обовязку по утриманню малолітніх дітей, хоча зобовязаний їх утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дітей і відповідає їх інтересам, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Крім того, суд приходить до висновку, що згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 640,00 грн. судового збору.

На підставі ст.ст.180, 181, 182 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч