Справа № 285/3117/17
провадження № 2/0285/1597/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16.11.2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Кравець І.А., позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до НоваківськогоВячеслава Володимировича про визнання права власності на спільне майно,
28.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання права спільної сумісної власності на спільне майно подружжя, виділення часток в натурі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 28.09.1996 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час перебування шлюбу, 20.08.2002 року відповідачем за спільні кошти подружжя було придбано будинок № 2 по вул. Чкалова, смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області. На даний час сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, відповідач постійно перебуває на заробітках, допомогу на утримання будинку не надає. Тому з метою встановлення окремих рахунків, позивач просила виділити її частину будинку та земельної ділянки.
Позивач у судове засідання зявилась, подала заяву про зменшення позовних вимог, у якій просила визнати домоволодіння № 2 по вул. Чкалова, смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за позивачем право власності на 1/2 частку зазначеного домоволодіння.
Відповідач у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заперечень проти позову, заяв або клопотань, суду не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ТП № 023441 від 28.09.1996 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб 28.09.1996 р., після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на «Новаківська». (а.с. 4)
Згідно договору купівлі-продажу від 20.08.2002 року, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 будинок № 2 по вул. Чкалова, смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області. (а.с. 12)
На момент придбання будинку діяв Кодекс про шлюб та сім'ю України (далі по тексту КпШСУ).
Згідно ст. 22 КпШСУ визначалось, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.
Аналогічні правила встановлені нормами чинного на теперішній час Сімейного Кодексу України (далі по тексту СК України).
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.
Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню з визнанням за позивачем права власності на 1/2 частину вищевказаногодомоволодіння.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209 213 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Визнати домоволодіння № 2 по вул. Чкалова, смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області, обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та НоваківськогоВячеслава Володимировича.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину домоволодіння № 2 по вул. Чкалова, смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 17.11.2017 р.

Суддя А.В. Помогаєв