Справа № 415/2830/17
Провадження № 2/415/1205/17
23.11.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Коваленко Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання Данько Л.С., Керімової Е.Р.,
прокурора Кадацької Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Державної екологічної інспекції у Луганській області, Малорязанцівскої селищної ради Попаснянського району Луганської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, Лисичанська місцева прокуратура Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Державна екологічна інспекція у Луганській області, Малорязанцівска селищна рада Попаснянського району Луганської області, із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Прокуро у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.
Від представників Державної екологічної інспекції у Луганській області та Малорязанцівскої селищної ради Попаснянського району Луганської області надійшли заяви про розгляд справи за відсутності представників, позовні вимоги підтримали.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається, зокрема, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Розглянувши відомості про належне повідомлення відповідачів про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розгляд справи провести за їх відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення учасників процесу, які прибули у судове засідання, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.
Згідно копії протоколу огляду місця події від 12.12.2015 у лісосмузі, розташованій на відстані 50 м від вул. Совхозна, 1, с. Тополівка Попаснянського району Луганської області, виявлено спили девятнадцяти дерев клену, діаметр пнів яких склав: 130 мм, 130 мм, 150 мм, 170 мм, 170 мм, 180 мм, 200 мм, 210 мм, 210 мм, 220 мм, 220 мм, 235 мм, 260 мм, 300 мм, 350 мм, 370 мм, 400 мм, 400 мм, 610 мм.
05.07.2016 року слідчим Попаснянського відділу поліції ГУНП в Луганській області спрямовано до Державної екологічної інспекції у Луганській області матеріали для вирішення питання щодо притягнення громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з копії протоколів №000454, про адміністративне правопорушення від 15.07.2016 року, ОСОБА_9 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 153 КУпАП.
Згідно копії протоколів №000447, про адміністративне правопорушення від 14.07.2016 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 153 КУпАП.
Згідно копії протоколів №000314, про адміністративне правопорушення від 08.07.2016 року, ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 153 КУпАП.
Згідно копії протоколів №000446, про адміністративне правопорушення від 15.07.2016 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 153 КУпАП.
Згідно копії протоколів №000447, про адміністративне правопорушення від 15.07.2016 року, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 153 КУпАП.
Постановою про накладення адміністративного стягнення №000425 від 29.07.2016р. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Постановою про накладення адміністративного стягнення №000447 від 14.07.2016р. на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Постановою про накладення адміністративного стягнення №000314 від 08.07.2016р. на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Постановою про накладення адміністративного стягнення №000446 від 15.07.2016р. на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Постановою про накладення адміністративного стягнення №000453 від 15.07.2016р. на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.
Відповідно до копії квитанції №21 від 08.07.2016 р. АТ «Ощадбанк» та копії квитанції №0.0.583774090.1 від 15.07.2016р. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 сплатили штраф у повному обсязі.
Державною екологічною інспекцією України у Луганській області спрямовано листи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в яких зазначено розмір шкоди, завданої вчиненими правопорушеннями навколишньому середовищу та рекомендовано солідарно її відшкодувати у добровільному порядку, про що свідчать копії відповідних листів.
З копії листа відділу держгеокадастру у Попаснянському районі Луганської області №534 від 14.12.2015р. вбачається, що землі розташовані на відстані 50 м від вул. Совхозна-1 с. Тополівка Попаснянського району, враховуються на території Малорязанцевської селищної ради Попасняського району Луганської області.
Згідно довідки Малорязанцевської селищної ради № 1319 від 29.12.2015р., в межах населеного пункту с. Тополівка Попаснянського району Луганської області було проведено порубку дерев на площі 0,04га.
З копії листа Державного підприємства «Сєвєродонецьке Лісомисливське господарство» № 638/111/56-2015р. від 28.12.2015р. територія, на якій 12.12.2015р. була скоєна порубка 19 дерев клену в районі с. Тополівка Малорязанцевської селищної ради входить до складу держлісфонду, не є заповідником або обєктом природно-заповідного фонду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановлюючи наявність порушеного права позивача з боку відповідачів, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до ст.ст. 50, 66 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди і зобов'язаний не заподіювати шкоди природі та відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України, до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», громадяни України зобов'язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб'єктів; вносити штрафи за екологічні правопорушення; компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище.
Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.
Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього і природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Згідно положень ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою .
У судовому засіданні встановлено що, відповідачі були притягнуті до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП та на кожного них було накладено штраф у сумі 340,00 грн. Постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачами не оскаржувались. Окрім того, відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зазначений штраф було сплачено у повному обсязі, що дає підстави вважати визнання скоєння відповідачами протиправних дій.
За приписами ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частина 2 статті 1166 ЦК України, встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин).
При цьому, згідно ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Пунктом 7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного Кодексу України передбачено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягають зарахуванню до спецфондів державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення.
Відповідно до п.4 ч.1ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
Порядок розподілу платежів між державним та місцевим бюджетом, які зараховано на аналітичні рахунки відкриті у Казначействі України та Головних управліннях Казначейства, врегульовано Порядком казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №43 від 29 січня 2013 року.
Отже, сума збитків, завдана правопорушеннями відповідачів підлягає сплаті до природоохоронного фонду Малорязанцевської селищної ради Попаснянського району 50%, до природоохоронного фонду Луганської обласної ради в особі Луганської цивільно-військової адміністрації 20%, природоохоронного бюджету України 30%.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 12.05.2017 року про сплату судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп. Враховуючи викладене та з урахуванням позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп. в рівних частках по 320 грн. 00 грн., з кожного відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 321, 391, 405 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Державної екологічної інспекції у Луганській області, Малорязанцівскої селищної ради Попаснянського району Луганської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Повний текст рішення виготовлений 24 листопада 2017 року .
Суддя Н.В. Коваленко