Справа №583/4031/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Плотникова Н. Б.
Номер провадження 22-ц/788/1652/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» про усунення перешкод у володінні та користуванні об'єктами права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

25 грудня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому, змінивши позовні вимоги, просив усунути порушення і перешкоди у реалізації прав володіння та користування власником ОСОБА_4 земельною ділянкою на території подвір'я за адресою по АДРЕСА_1 Сумської області, та парканом вдовж будинковолодінь між територіями земельних ділянок за адресами по АДРЕСА_1, і АДРЕСА_1, м. Охтирка Сумської області, шляхом зобов'язання ОСОБА_3 з урахуванням вимог за змістом п. 3.25*, п. 3.25а* та додатків з таблицями 3.1, 3.2 а, ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених Наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44, перенести споруди у вигляді навісів «Г» площею 14,6 кв.м, «г» площею 8,7 кв.м на металевих стовпах, «Д» площею 20,5 кв.м на дерев'яних стовпах, з накритими плоским та рельєфним шифером вздовж всього паркану на території подвір'я між територіями будинковолодінь (домогосподарств) та земельних ділянок по АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_4.) і АДРЕСА_1, м. Охтирка (власник ОСОБА_3.), та належних на праві власності ОСОБА_3, на відстань не менше 1,0 метру від земельної ділянки ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, з влаштуванням необхідних інженерно-технічних заходів для запобігання стоку атмосферних опадів з навісів «Г» площею 14,6 кв.м, «г» площею 8,7 кв.м, «Д» площею 20,5 кв.м, розташованих по АДРЕСА_1, на територію подвір'я по АДРЕСА_1 Сумської області, з дотримання протипожежних норм згідно з таблицею 1 додатку 3.1 Наказу Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 перенести навіс «Г» площею 14,6 кв.м, навіс «г» площею 8,7 кв.м, навіс «Д» площею 20,5 кв.м, що знаходяться на території межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1, м. Охтирка, на відстань не менше 1,0 метру від земельної ділянки ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Сумської області, з влаштуванням необхідних інженерно-технічних заходів для запобігання стоку атмосферних опадів з навісів «Г» площею 14,6 кв.м, «г» площею 8,7 кв.м, «Д» площею 20,5 кв.м на територію земельної ділянки по АДРЕСА_1 Сумської області.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 11583,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

При цьому зазначає, що висновок суду про порушення саме відповідачем межі землекористування є передчасним, оскільки у справі відсутні будь - які докази, що на земельній ділянці позивача у передбаченому законом порядку встановлена межа землекористування і що саме відповідачем вона порушена. Вказує, що висновок експертизи, покладений місцевим судом в основу рішення як доказ порушення відповідачем межі сумісного землекористування, також зроблений експертом без зазначення і з'ясування питання, чи була встановлена межа земельної ділянки позивача в натурі (на місцевості).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача як власника земельної ділянки порушуються, навіси, збудовані відповідачем, є тимчасовими спорудами і їх переміщення можливе без їх знецінення та зміни цільового призначення, тому є підстави для задоволення позову ОСОБА_4

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, так як він є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 травня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. реєстровий № 2036 та Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 26 травня 2006 року є власником земельної ділянки площею 0,0667 га цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 Сумської області.

Власником сусідньої земельної ділянки площею 0,1000 га цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування земельної ділянки від 08 серпня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. реєстровий № 3504 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 16 червня 2009 року є ОСОБА_3

Також судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 на межі з земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є позивач ОСОБА_4, збудовані господарські будівлі:

навіс «Г» розміром 3,40 м на 4,30 м, площею забудови 14,6 кв.м, висотою 1,97 м, глибина залягання фундаментів становить 0,18 м, навіс виконано на металевому каркасі з послідуючим обшиванням стін плоскими азбестоцементними листами, дошкою та частковим закладенням стін цеглою товщиною 1/2 цеглини, з середини стіни частково утеплені пінопластом, покрівля виконана з хвилястих азбестоцементних листів, нахил покрівлі і водовідвід виконано на земельну ділянку ОСОБА_4;

навіс «г» розміром 3,00 м на 2,90 м, площею забудови 8,7 кв.м, висотою 1,90 м, глибина залягання фундаментів становить 0,08 - 0,25 м, навіс виконано на металевому каркасі з послідуючим обшиванням стін плоскими азбестоцементними листами та дошкою, покрівля виконана з хвилястих азбестоцементних листів, нахил покрівлі і водовідвід виконано на земельну ділянку ОСОБА_4;

навіс «Д» розміром 1,90 м на 10,8 м, площею забудови 20,5 кв.м, висотою 1,62 м, навіс виконано на металевому каркасі з послідуючим обшиванням стін металевими листами та дошкою, покрівля виконана з хвилястих азбестоцементних листів, нахил покрівлі і водовідвід виконано на земельну ділянку ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи на домоволодіння по АДРЕСА_1, м. Охтирка та висновком судової будівельно-технічної експертизи № 8 від 22 червня 2016 року, виконаної судовим експертом ОСОБА_7

З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8 від 22 червня 2016 року вбачається, що відповідно до вимог ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» : п. 3.25 для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Влаштовані ОСОБА_3 на території подвір'я за адресою: АДРЕСА_1, м. Охтирка Сумської області навіс «Г» площею 14,6 кв.м, навіс «г» площею 8,7 кв.м, навіс «Д» площею 20,5 кв.м, які розташовані по межі між сусідніми земельними ділянками № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6, по їх розташуванню та організації водостоку з покрівель навісів в сторону суміжної земельної ділянки - не відповідають вимогам державних будівельних норм. (а.с. 137-152 т.1).

З висновку судової земельної-технічної експертизи № 10 від 06 червня 2017 року, виконаної судовим експертом ОСОБА_8, вбачається, що фактична межа у виді паркану між територіями подвір'їв за адресами: АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_4.) та по АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_3.) м. Охтирка Сумської області, на підставі даних схеми земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 Сумська область згідно фактичного використання, виготовленої ПП «Бюро землевпорядного проектування» в 2017 році, не відповідає межам, визначеним правовстановлюючим документом на вказану земельну ділянку та технічній документації із землеустрою на цю земельну ділянку (кадастровий номер № НОМЕР_1 земельна ділянка № НОМЕР_6 вул. Сумська - загальною площею 0,1000 га) (а.с.125-138 т. 2).

Місто положення паркану між територіями подвір'їв за адресами: АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_4.) та по АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_3.) м. Охтирка Сумської області (згідно фактичного використання), виходить за межі території ділянки АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_3.) на загальну площу 1,8 м 2 з лінійними розмірами відхилення по всій межі : 0,08 м; 0,12 м; 0,06 м; межі яких визначені правовстановлюючими документами (кадастровий номер - № НОМЕР_1 площа 0,1000 га).

За контури меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_3.) м. Охтирка Сумської області, визначених в правовстановлюючих документах на вказану земельну ділянку та технічній документації із землеустрою на цю ділянку (кадастровий номер - № НОМЕР_1) частково виходять будівлі та споруди даної земельної ділянки, а саме: контури навісів літ. «Г», «г» площею 0,6 м 2 .

Отже, на підставі досліджених доказів судом першої інстанції встановлено, що влаштовані ОСОБА_3 на території подвір'я по АДРЕСА_1, м. Охтирка Сумської області навіс «Г» площею 14,6 кв.м., навіс «г» площею 8,7 кв.м., навіс «Д» площею 20,5 кв.м та організація водостоку з покрівель навісів в сторону суміжної земельної ділянки - не відповідають вимогам державних будівельних норм, а саме п. 3.25 ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», контури навісів літ. «Г», «г» частково виходять за контури меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_3.) м. Охтирка Сумської області, визначених в правовстановлюючих документах на вказану земельну ділянку та технічній документації із землеустрою на цю ділянку (площею 0,6 кв.м.), тим самим порушуючи права власника сусідньої земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 - ОСОБА_4

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У відповідності до приписів ст.ст. 10-11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання апелянта на те, що позивач не користується земельною ділянкою за призначенням, а тому не довів яким чином він як сусід створює перешкоди у користуванні землею, не спростовують висновків суду. Наявні у справі докази підтверджують вчинення відповідачем дій внаслідок яких порушуються вимоги земельного законодавства щодо добросусідства та порушуються права позичача як власника земельної ділянки. Спосіб використання земельної ділянки обирається власником особисто і таке використання не повинно порушувати права сусудніх землекористувачів.

Матеріалами справи підтверджується, що збудовані відповідачем навіси є будівлями тимчасового характеру і їх переміщення можливе без їх знецінення та зміни цільового призначення. Тому доводи апелянта про зворотнє не ґрунтуються на припущеннях і належними та допустимими доказами не підтверджуються.

Інші доводи апелянта також висновків суду не спростовують.

Отже, суд першої інстанції належно оцінив докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи. Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -