Справа № 569/9418/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Мельничук В.Л.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача, адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись з позовом до суду та уточнивши позовні вимоги, просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на його користь середній заробіток за весь час затримки проведення розрахунку, з 17 березня 2017 року по 26 липня 2017 в сумі 34249,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 09 листопада 2009 року по 16 березня 2017 року працював в публічному акціонерному товаристві «Рівнеазот».

Наказом № 613-ВК від 13 березня 2017 він був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю. Розрахунку при звільненні з ним не проведено.

Враховуючи, що з дня звільнення з роботи, а саме з 16 березня 2017 року і на час розгляду справи йому не виплачена нарахована заробітна плата, то у відповідності до вимог ст.117 КЗпП України ПрАТ « Рівнеазот» зобов»язане виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 17.03.2017 по 26.07.2017 року в розмірі 34249, 15 грн.

Позивач ОСОБА_2 та його представник, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задоволити.

Представник ПрАТ «Рівнеазот» заперечив проти задоволення позовних вимог, покликаючись на ту обставину, що вини ПрАТ « Рівнеазот» у невиплаті належних звільненому працівникові сум немає, оскільки ПрАТ» РІвнеазот» не отримало всіх належних сум за надані послуги від РОВКП «Рівнеобводоканал. Крім того, з 07 березня 2017 року на підприємстві повністю обмежили поставку природного газу, не давши змоги виробити продукцію. Вважає, що ПрАТ « Рівнеазот», порушуючи строки розрахунку із звільненими працівниками діє у стані крайньої необхідності, а тому на підставі ч.2 ст. 1171 ЦК України просить суд звільнити ПрАТ « Рівнеазот» від відшкодування шкоди частково або повністю.

За таких обставин, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював на ПрАТ «Рівнеазот» і 16 березня 2017 року звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю. Розрахунку при звільненні з ним на день розгляду справи не проведено.

Відповідно до частини 1статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із ст.47, частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум належних при звільненні роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Така правова позиція, яка відповідно до положеньстатті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, викладена в постанові Верховного Суду України від 29.01.2014 р. у справі № 6-144цс13.

Так, вимоги ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати сум належних при звільненні у цій справі стосуються періоду з 17 березня 2017 року по 28 липня 2017 року ( оскільки заробітна плата, відповідно до виданого Рівненським міським судом судового наказу № 569/9416/17 від 20.06.2017 року позивачу на час розгляду справи не виплачена)

Крім того слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

За таких обставин та враховуючи те, що невиплата звільненому позивачу всіх сум, що належала йому від відповідача є триваючим правопорушенням та з винесенням судового наказу від 20.06.2017 року не припинилося, суд приходить до висновку, що позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає задоволенню за період з 17 березня 2017 по 28 липня 2017 року.

Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогоПостановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Згідно із п. 5 Порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді(п. 8 Порядку).

Період затримки розрахунку з позивачем складає: з 17 березня 2017 року року по 28 липня 2017 року включно, середній заробіток буде складати: за чотири повних місяці ( з 17.03.2017 року по 16.07.2017 року) (6368,77+9266,71) : 2 = 7817, 74 грн ( середньомісячна заробітна плата) * 4 місяці = 31270 грн, 96 коп та з 17.07.2017 року по 28.07.2017 року ( за 10 робочих днів ) =3722,73 грн ( середньомісячний заробіток за 2 останні місяці 7817, 74:21 робочий день *на 10 робочих днів), а всього середній заробіток за затримку розрахунку складає 34993, 69 грн.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 12 квітня 2017 року перебуває на обліку у Рівненському міському центрі зайнятості та отримав допомогу на випадок безробіття з 12.04.2017 року по 30.06.2017 року в розмірі 12016, 18 грн, а відтак суд, приходить до висновку про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку за вирахуванням сплачених центром зайнятості сум, а саме 22977, 51 грн.

Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на той факт, що невиплата заробітної плати позивачу відбулась у стані крайньої необхідності, а відтак на підставі ч.2 ст. 1171 ЦК України суд може звільнити ПрАТ «Рівнеазот» від відшкодування шкоди, оскільки право позивача на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку є абсолютним і виникає із трудових правовідносин, і до вказаних правовідносин не можуть застосовуватись норми, які випливають із деліктних зобов»язань, оскільки правила ст. 1171 ЦК України застосовуються при вирішенні спору, що стосуються відшкодування шкоди..

Суд визнає безпідставними і покликання представника відповідача на відсутність їх вини у невиплаті заробітної плати, оскільки подані ним докази, зокрема, рішення міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі про призупинення дії антидемпінгових мит та рішення Господарського суду Рівненської облсті про стягнення з ОВКПВ КГ «Рівнеоблводоканал» на користь ПрАТ « Рівнеазот» заборгованості, жодним чином не свідчать про відсутність вини відповідача щодо невиплати заборгованості із заробітної плати позивачу.

З огляду на те, що позивачем при пред'явлені позову сплачено судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., то з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,88,209,212,214,215,226,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки проведення розрахунку, з 17 березня 2017 року по 28 липня 2017 з урахуванням обовязкових платежів в сумі 22977, 51 грн (двадцять дві тисячі дев»ятсот сімдесят сім) гривень 51 копійок.

Стягнути з Приватного публічного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) гривню 20 копійку судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя: