Справа № 151/328/17
Провадження № 2/151/155/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Моцного В.С.

при секретарі: Сутовській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі - ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернулося з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 19.03.2017 року має заборгованість в сумі 15800,86 грн. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з ОСОБА_2 вищевказану заборгованість і судові витрати.

Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності та просить відмовити в задоволенні позову взв'язку із закінченням строків позовної давності, посилаючись на вимоги ст.257 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, по слідуючим підставам.

Норми ст.ст. 509, 623, 625 ЦК України зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України).

Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у ПриватБанку б/н від 04.02.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено договір згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість позивача станом на 19.03.2017 року становить-15800,86 грн. з них: 294 грн. 39 коп. - заборгованість за кредитом; 11077 грн. 86 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 728 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 04.02.2014 року остання проплата за зазначеним кредитним договором була проведена 31.03.2014 року в сумі 198,00 грн., а позивач звернувся з вказаним позовом до суду лише 24.04.2017 року, тобто з часу проплати пройшло більше трьох років, отже позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом відповідно до норм ЦК.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про причини пропуску строку позовної давності позивач не повідомив, не вказав на їх поважність та не просив їх поновити, а відповідач в заяві від 27.07.2017 року просив суд застосувати строк позовної давності, отже існують підстави для відмови у задоволенні позову згідно вимог ст. 267 ЦК України.

Судові витрати, що понесені позивачем компенсуються за його рахунок.

Керуючись ст.ст. 267, 509, 526, 536, 610, 611, 623, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 158, 218, 224-233 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд -

РІШИВ:

В задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Судові витрати позивача ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. віднести за їх рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду може подаватися до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис

Вірно.Суддя В.С.Моцний