Справа № 308/6053/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

з участю державного виконавця Гусєва О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», де орган, бездіяльність якого оскаржується Ужгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, старший державний виконавець Гусєв Олександр Олександрович, заінтересована особа ОСОБА_1, на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося в суд з скаргою, де орган, бездіяльність якого оскаржується Ужгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, старший державний виконавець Гусєв Олександр Олександрович, заінтересована особа ОСОБА_1, на дії державного виконавця.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що Ужгородським міськрайонним судом було ухвалено рішення у цивільній справі № 308/14289/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

18.04.2016 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «Родовід Банк», у цивільній справі № 308/14289/13-ц, отримав виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та судового збору.

Зазначає, що АТ «Родовід Банк» звернувся до Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області із заявою про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої було відкрито виконавче провадження № 51238398 з примусового виконання виконавчого листа.

14.06.2017 року АТ «Родовід Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 27.03.2017 року ВП № 51238398, винесену старшим державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2

Підставою для повернення виконавчого документу стягувачу зазначено те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи вищевикладене АТ «Родовід Банк», як стягувач, вважає, що старшим державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 51238398 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з порушенням норм матеріального права, яка має бути скасована.

Вказує, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження, старшим державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 51238398 було вчинено дві дії: 30.05.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження; 27.03.2017 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2016 року № 51238398 містить застереження про не передачу ідентифікатора доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження до третім особам, у АТ «Родовід Банк» відсутня можливість повідомити такий ідентифікатор суду. У звязку із чим, АТ «Родовід Банк» у своїй скарзі просить суд витребувати до початку розгляду справи з Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області матеріали виконавчого провадження № 51238398, аби суд міг пересвідчитись у бездіяльності державного виконавця.

Таким чином, за твердженням скаржника, старшим державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 51238398 було порушено вимоги ст. ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме, не здійснені усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обовязків, які були покладені на нього державою, що призвело до порушення прав АТ «Родовід Банк».

Також скаржник зазначає, що викладене у сукупності вказує на те, що старшим державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 51238398 оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа винесена передчасно та неправомірно, і що мали місце його бездіяльність та неправомірна дія, що у свою чергу вказує на його упередженість та безвідповідальне ставлення до покладених на нього Законом України «Про виконавче провадження» обовязків, що є недопустимим.

На підставі викладеного, враховуючи порушені права та законні інтереси АТ «Родовід Банк», які підлягають захисту у встановлений законодавством спосіб, посилаючись на норми ст. ст. 19, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник у поданій скарзі просить суд:

витребувати до початку розгляду справи з Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області матеріали виконавчого провадження № 51238398;

визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 51238398 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 27.03.2017 року;

скасувати постанову, винесену старшим державним виконавцем Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 51238398 від 27.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

В судовому засідання представник скаржника у судове засідання не зявився, при цьому подав клопотання про розгляд справи без участі представника заявника за наявними матеріалами по справі.

Державний виконавець Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що ним вживалися заходи та здійснювалися всі необхідні дії по виконавчому провадженню № 51238398 у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». З метою встановлення майнового стану боржника були направленні запити до відповідних органів та встановлено, що за боржником не значаться зареєстрованими транспортні засоби. Також встановлено, що боржник є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак у відповідності до п. 15 Перехідних положень ЗК України встановлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01.01.2018 року не допускається відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зауважив, що ним було направлено відповідні запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби, однак згідно з наданими відповідями інформації про боржника не знайдено. У звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем дії відповідно Закону України «Про виконавче провадження» виявилися безрезультатними, ним було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому, наголосив, що у постанові було розяснено, що стягувач не позбавлений права повторно предявити виконавчий документ в строк до 27.03.2020 року.

У даному судовому засіданні державний виконавець Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 надав суду копії матеріалів виконавчого провадження № 51238398, які долучено до матеріалів справи.

Боржник у дане судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали виконавчого провадження № 51238398, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що на підставі рішення від 26.11.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за результатами розгляду цивільної справи № 308/14289/13-ц за позовною заявою ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 було видано виконавчий лист від 18.04.2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 81040,54 грн. та судового збору у розмірі 810,40 грн.

30.05.2016 року старшим державним виконавцем Ужгородський районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51238398.

27.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа № 308/14289/13-ц, виданого 18.04.2016 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, стягувачу ПАТ «Родовід Банк» на підставі п .2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», уз вязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обовязковим до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено судом, державним виконавцем здійснено відповідні дії для виконання вищезазначеного виконавчого документу та отримано інформацію щодо наявності майна боржника ОСОБА_1, а саме:

- на запит державного виконавця Територіальним сервісним центром 2141 в Закарпатській області РСЦ МВС України надано інформацію, згідно з якою за боржником транспортні засоби зареєстрованими не значаться;

- на запит державного виконавця управлінням Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області надано інформацію, згідно з якою боржнику належить на праві власності земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- 21.03.2017 року державним виконавцем складено акт, згідно з яким при виїзді за адресою боржника, а саме: Ужгородський район, с. Часлівці, вул. Берчені, 8, встановлено, що майна, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення, не виявлено;

- 27.03.2017 року державним виконавцем складено акт, згідно з яким встановлено, що п. 15 Перехідних положень ЗК України встановлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01.01.2018 року не допускається відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за № 834831 від 27.03.2017 року встановлено, що відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно майно, що належить боржнику, відсутні;

- на запити державного виконавця Пенсійним фондом України та Державною фіскальною службою України надано відповіді про те, що інформації щодо боржника у відповідних органах не знайдено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Щодо наведеного в скарзі переліку тих дій, які як вважає скаржник, не були вчинені державним виконавцем, і що свідчить про наявність всіх підстав вважати дії про повернення виконавчого документу стягувачеві незаконними, суд зазначає, що Закон України «Про виконавче провадження» не містить будь-якого визначеного переліку тих дій, які зобовязаний вчинити державний виконавець, а тому суд при оцінці повноти вчинення дій щодо даного виконавчого провадження керується принципами, які визначені в Законі України «Про виконавче провадження» та не вбачає будь-яких підстав, які б вказували, що дії державного виконавця при винесенні ним постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві були незаконними.

Відтак, оскільки державний виконавець на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, здійснив усі необхідні дії по виявленню грошових коштів і майна, на яке можливо звернути стягнення, суд не вбачає порушень у його діях.

При вирішенні скарги суд також приймає до уваги, що ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За таких обставин, скаржник може скористатися своїм правом повторно предявити виконавчий документ для виконання до Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області протягом строків, встановлених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», про що зазначено державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме, до 27.03.2020 року.

У відповідності до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що державним виконавцем були вжиті передбачені законом заходи до виконання виконавчого листа, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 383-387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», де орган, бездіяльність якого оскаржується Ужгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, старший державний виконавець Гусєв Олександр Олександрович, заінтересована особа ОСОБА_1, на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Світлик