Справа № 591/7030/17
Провадження № 6/591/306/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі :

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2017 року державний виконавець звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, яке мотивує тим, що в її провадженні знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення боргу з боржника ОСОБА_2.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання судових рішень. На підтвердження своїх доводів до подання додає копії документів зі зведеного виконавчого провадження.

У судове засідання державний виконавець не зявилася, подала заяву про розгляд подання в її відсутність, подання підтримала.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні в Зарічному відділі державної виконавчої служби міста Суми ГТУЮ у Сумській області знаходиться зведене виконавче провадження № 55006555 з примусового виконання наступних виконавчих документів:

виконавчий лист № 591/5515/15-ц2 від 08 грудня 2015 року виданий Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 97851,78 грн.;

виконавчий лист № 1805/9945/2012 від 12 лютого 2013 року виданий Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 50598,73 грн.

Загальний розмір заборгованості за зведеним виконавчим провадженням щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувача складає 148450,51 грн.

Доказів того, що боржнику направлені копії вказаних постанов про відкриття виконавчих проваджень, суду не надано.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, розуміються такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків.

Перед тим як звернутися до суду з вказаним поданням, державний виконавець провела ряд виконавчих дій направлених на розшук майна боржника та встановлення місця перебування боржника.

Так, з наданих суду копій актів державного виконавця встановлено наступне.

27 вересня 2016 року до аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України направлено запит щодо наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

12 вересня 2017 року державний виконавець в рамках виконавчого провадження, здійснювала вихід за місцем проживання боржника, що зазначено в виконавчих документах: АДРЕСА_1, однак двері квартири ніхто не відчинив (а.с.19).

Крім того, державний виконавець додала до матеріалів подання відомості про те, що боржник ОСОБА_2 доходів станом на 05.10.2017 року не має (а.с.21-24).

Інших письмових доказів щодо здійснення державним виконавцем дій для розшуку майна боржника суду не надано.

Тобто, з наданих суду матеріалів та зазначеного у поданні, вбачається, що у боржника відсутнє нерухоме майно,транспортні засоби, на яке можливо звернути стягнення, відсутні відомості про доходи боржника.

Крім того, з подання вбачаться, що державним виконавцем не зясовувались причини невиконання боржником своїх зобовязань, тобто чи невиконання було зумовлене об'єктивними причинами, чи боржник свідомо ухиляється від виконання (має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин).

Також державним виконавцем не надано значимих доказів того, що боржник ОСОБА_2 виїжджає за межі України чи має такий намір.

При цьому без проведення цих дій, без зясування інформації по місцезнаходженню боржника, державний виконавець з урахуванням прохання стягувача від 27 липня 2017 року, що не несе в собі ніякої інформації, яка б сприяла зібранню доказів щодо ухилення боржника від виконання зобовязання, звернулася до суду із поданням про обмеження боржника у виїзді за межі України.

Суд не бере до уваги посилання державного виконавця на те, що наявність у боржника ОСОБА_2 зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження боржника в праві виїзду за межі України, бо підставою для обмеження громадянина в його конституційному праві, а саме: в праві виїзду за межі України, є ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що в свою чергу державним виконавцем, в розумінні ст. 57-59 ЦПК України, доведено не було.

Тобто, суд не може розцінювати вказані обставини як свідоме діяння (бездіяльність) боржника, що спрямоване на невиконання обовязку сплати заборгованості у виконавчому провадженні, оскільки жодних доказів цьому не здобуто.

За вказаних обставин, зважаючи на те, що державним виконавцем не надано доказів ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання покладених на нього зобовязань рішенням суду, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 209-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В.Кривцова