Справа № 315/351/17
Номер провадження № 2/315/161/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області

в складі головуючого судді Н.Д.Каракай,

при секретарі С.М.Суховій,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором надання поворотної фінансової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором надання поворотної фінансової допомоги, в якому вказує, що відповідач працювала на посаді територіального менеджера відділі продажів м. Запоріжжя. 24.10.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 418/16/1209005 відповідно до якого позивач зобовязався передати відповідачу грошову суму у розмірі 275000 грн.

07.11.2016 року позивач перерахував на рахунок відповідача вказану суму, що підтверджується копією платіжного доручення № 1262/1 від 07.11.2016 р. та довідкою № Д1-В43/247 від 16.03.2017 р. про зарахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1, що належить відповідачу.

Далі позивач вказав, що відповідно до п. 3.1 договору про надання поворотної фінансової допомоги № 418/16/1209005 від 24.10.2016 р.- поворотна фінансова допомога надається на строк до 05 травня 2017 р. Відповідно до п. 3.3 вказаного договору незважаючи на строк, зазначений у п. 3.1 цього договору, у випадку припинення трудових відносин між позичальником та позикодавцем (звільнення з роботи незалежно від причин) до 05 травня 2017 р. позичальник безумовно зобовязаний повернути всю суму позики, визначену в п. 2.1 цього договору, не пізніше одного місяця з дня звільнення.

Відповідно до наказу № 138-к від 15.02.2017 р. відповідача звільнено з роботи за власним бажанням з 17.02.2017 року, перебіг місячного строку , наданого для повернення поворотної фінансової допомоги, відповідно до вимог ст.. 253 ЦКУ, почався 18.02.2017 р. Враховуючи те, що 18.03.2017 р. припадає на вихідний день, відповідач зобовязана була повернути отриману суму фінансової допомоги не пізніше 20 березня 2017 року. До теперішнього часу сума поворотної фінансової допомоги відповідачем не повернута.

Прохає суд стягнути з відповідача на користь позивача 275000 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором надання поворотної фінансової допомоги та судові витрати у сумі 4925 грн.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохали суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що з 23.06.2016 р. по 17.02.2017 р. вона працювала у позивача, договір не підписувала, не заперечує, що кошти були зараховані на її картку, які за три рази вона зняла та в присутності працівників підприємства віддала в касу гроші по нелегальним схемам, отриманим інструкціям та будь-яких прибутково-касових ордерів про внесення коштів в касу їй видано не було. Вважає, що позивач таким чином підтримує конкурентоспроможність, допомагає іншим юридичним особам не платити податки. Досудове розслідування ведеться за підробкою договору.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 418/16/1209005 про надання поворотної фінансової допомоги (а.с. 6).

Відповідно до вказаного договору позивач зобовязався передати відповідачу грошову суму у розмірі 275000 грн., що підтверджується відомістю нарахування коштів № 1262 на картковий рахунок НОМЕР_1 співробітника ОСОБА_1 та платіжним дорученням № 1262/1 від 07.11.2016 р. (а.с. 7, 8).

Згідно відповіді на запит АТ «ОСОБА_2 Аваль» підтверджено, що на картковий рахунок № НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 були зараховані кошти згідно відомості отриманої від ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» у відповідності до умов генерального зарплатного договору, а саме: 275000 грн. згідно відомості № 1262 від 07.11.2016 р. (а.с. 9).

Відповідно до п.3.1 договору поворотна фінансова допомога надається на строк до 05 травня 2017 року шляхом перерахування суми позики на рахунок позичальника або шляхом виплати через касу позикодавця.

Відповідно до п. 3.3 вказаного договору, незважаючи на строк, що зазначений у п. 3.1 цього договору, у випадку припинення трудових відносин між позичальником та позикодавцем (звільнення з роботи незалежно від причин) до 05 травня 2017 р. позичальник безумовно зобовязаний повернути всю суму позики, визначену в п. 2.1 цього договору, не пізніше одного місяця з дня звільнення (а.с. 6).

Згідно наказу № 138-к від 15.02.2017 р. ОСОБА_1 звільнено з посади територіального менеджера відділу продаж м. Запоріжжя 17.02.2017 року за власним бажанням (а.с. 10).

На момент розгляду справи відповідач борг позивачу не повернула, що підтверджується поясненнями представника позивача.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до норм Податкового кодексу України(п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14) поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення, щодо якої внаслідок врегулювання подібних за змістом правовідносин в порядку ч. 8 ст. 8 ЦПК України підлягають застосуванню (аналогія закону) вимоги норм ЦК України щодо договору позики (Глава 71, параграф 1 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.1046,1047 ч. 2 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За положеннями ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушеного зобовязання.

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обовязків сторін є договір про надання поворотної фінансової допомоги укладений 24.10.2016 р. сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до копії відомості про нарахування коштів та платіжного доручення позивачем була надана відповідачу поворотна фінансова допомога на загальну суму 275 000 грн., факт передання грошей відповідачем не заперечується.

В судовому засіданні обговорено питання про призначення почеркознавчої експертизи підпису відповідача в договорі № 418/16/1209005 від 24.10.2016 р. про надання поворотної фінансової допомоги.

Відповідач відмовилася від проведення експертизи її підпису на договорі в рамках цивільного судочинства, про що надала письмову заяву (а.с. 49), витяг з кримінального провадження № 0002219 свідчить про те, що 26.07.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області повідомивши про те, що 24.10.2016 р. у приміщенні офісу по вул. Україніській, 52 в м. Запоріжжя невстановлена особа підробила договір № 5 між ОСОБА_1 та ТОВ «Істерн Беверідж трейдінг» (а.с. 48). Інших доказів не підписання договору, який є чинним та рішенням суду він не визнаний недійсним, у звязку з чим стосовно вказаного договору діє презумпція правомірності правочину суду не надала.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України по справі №6-449цс15 від 10 червня 2015 року та по справі 6-301цс15 від 06 липня 2015 року, згідно з якою закріплена ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за договором позики (про надання поворотної фінансової допомоги) з позовом до відповідача за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого цим договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення позики, зобовязання між сторонами не припинилися виконанням проведеним належним чином.

Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене договором позики про надання поворотної фінансової допомоги, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов`язку, передбаченого договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді відшкодування позивачеві завданих збитків, а відповідач зобов`язаний відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України сплатити позивачеві суму боргу.

Суд критично відносить до пояснень відповідача в судовому засіданні про наявність на підприємстві подвійної каси, несплати податків, поскільки ці питання відносяться до компетенції податкових органів, органів досудового розслідування.

Відповідно до ст.88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме 4125 грн. поскільки 800 грн. судового збору були сплачені за заяву про забезпечення позову (а.с. 2, 16-19), в задоволенні якої ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 11.05.2017 р. було залишено без задоволення (а.с. 32).

Так як рішення ухвалено на користь позивача на суму 275000 грн., то суд відповідно до ст.88 ЦК України присуджує стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 4125 грн.

А тому позов підлягає задоволенню частково як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 11, 60, 88, 143, 157, 158, 201, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 526, 610, 611, 626-629, 631-632, 638-639, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд -

В И Р И Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТЕРН БЕВЕРІДЖ ТРЕЙДІНГ» (м. Київ, Київська область, пр.. Перемоги, 5А) заборгованість за договором надання поворотної фінансової допомоги від 24 жовтня 2016 року у розмірі 275000 (двісті сімдесят пять тисяч) гривень 00 коп. та судові витрати у розмірі 4125 (чотири тисячі сто двадцять пять) гривень 00 коп., а всього 279125 (двісті сімдесят девять тисяч сто двадцять пять) гривень 00 коп.

В решті позову відмовити

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 01.08.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3