РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Скиба М.М., за участю секретаря судового засідання Панаслюк Є.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне.

23 жовтня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та нею було укладено договір поруки № 9/25ДС/0931/П01/2006-НВВклн, за яким вона зобовязалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань відповідачем ОСОБА_2 за кредитним договором № 9/25ДС/0931 /2006-НВВклн від 23.10.2006 року.

Відповідно до вказаного договору поруки, ч.1 договору, поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору та обсяг зобовязань відповідача (ОСОБА_2Р.) перед ВАТ «Кредитпромбанк». В подальшому, відповідно до умов кредитного договору, банком відсоткова ставка за користування кредитними коштами була змінена з 17.09.2008 року до 13,85 % без її, як поручителя, згоди.

Збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором підтверджується додатковою угодою № 1 від 17.09.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2, якою були внесені зміни до п.2.4 кредитного договору, а саме було викладено в іншій редакції процентну ставку на купівлю нерухомості з 17.08.2009 року до 13,85 % річних в іноземній валюті.

На вказане збільшення розміру обсягу відповідальності поручитель згоди не давав, що підтверджується відсутністю будь-яких згод поручителя на збільшення процентної ставки, вона як поручитель поручалася лише за сплату 12,5 % річних.

Враховуючи положення ч.1 ст. 559 ЦКУкраїни, просить визнати поруку за договором № 9/25ДС/0931/П01/2006-НВВклн, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 23.10.2006 року, припиненою з 17.09.2008 року.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача в суді проти позову заперечувала, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи Національного банку України, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду був повідомлений належно.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.10.2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №9/25ДС/0931/2006-НВВклн, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 375 дол. США з розрахунку 12,50 % річних за користування кредитом на строк з 23.10.2006 року по 22.10.2031 року. (а.с. 15-19)

26.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. (а.с. 23-25)

На виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №9/25ДС/0931/П01/2006-НВВклн від 23.10.2006 року, відповідно до п.1.1 якого, поручитель зобовязується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором №9/25ДС/0931/2006-НВВклн від 23.10.2006 року. (а.с. 21-22)

Відповідно до п. 2.6 цього договору, усі зміни та доповнення до кредитного договору банк та позичальника оформлюють без погодження з поручителем, за винятком випадків збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Згідно з Додатковою угодою № 1 від 17.09.2008 року до кредитного договору№9/25ДС/0931/2006-НВВклн, п.2.4. кредитного договору викладено у наступній редакції: процентна ставка за кредитом: - на купівлю нерухомості відповідно до п.п.2.1.1. цього ОСОБА_6, дорівнює 13,85%; - на споживчі цілі і сплату комісії, дорівнює 23%. (а.с. 20)

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Отже, підставою для припинення договору поруки може бути здійснення без згоди поручителя зміни основного зобов'язання, яке забезпечене порукою, у даному випадку, це збільшення процентної ставки за користування кредитом, про що зазначав відповідач.

У п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про припинення договору поруки в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки збільшення процентної ставки за кредитним договором відбулося без її повідомлення та згоди.

В судовому засідання представник відповідача пояснила, що дійсно за кредитним договором №9/25ДС/0931/2006-НВВклн відбулося підвищення процентної ставки, що відображено в додатковій угоді № 1 від 17.09.2008 року, але інформації щодо надання ОСОБА_1 згоди й повідомлення її про це, у неї немає.

Таким чином, встановивши, що у порушення вимог закону та умов укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 договору поруки, збільшення відсоткової ставки за кредитним договором відбулося без згоди й повідомлення останньої, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про припинення договору поруки з 17.09.2008 року, тобто з часу внесення змін до кредитного договору про збільшення процентної ставки.

Що стосується заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Верховний Суд України на засіданні Судової плати у цивільних справах 21.11.2012 року розглянув справу № 6-134 цс 12, предметом якої був спір про визнання договору поруки припиненим. При розгляді цієї справи, Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого у разі невизнання кредитором факту припинення поруки з підстав, передбачених ч.1 ст. 559 ЦК України, поручитель має право звернутися до суду з позовом про визнання зобовязання за договором поруки припиненим, тобто про визнання права на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідач предявив позов про стягнення боргу з поручителя (ОСОБА_1В.) у вересні 2015 року, тобто саме з цього часу позивач дізнався про те, що кредитор не визнає факт припинення поруки, а отже розпочався перебіг позовної давності.

Враховуючи викладене, суд вважає що позивачем поданий позов у межах строку позовної давності.

В силу ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн., що підтверджується залученою до справи квитанцією про його оплату (а.с. 1,2).

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Визнати поруку ОСОБА_1 за договором поруки № 9/25ДС/0931/П01/2006-НВВклн, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 23.10.2006 року, припиненою з 17.09.2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :