Справа № 311/845/17
Провадження № 2/311/520/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

07 липня 2017 року м. Василівка Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міської ради Запорізької області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача комунальне підприємство «Добробут», про позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

28.03.2017 року ОСОБА_1 міська рада Запорізької області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але протягом тривалого часу (понад 6 місяців) за цією адресою не проживають, їх місцезнаходження невідоме. Вищевказане житло знаходиться в комунальній власності. Реєстрація відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 позбавляє можливості надати вказану кімнату іншим особам, що цього потребують. На підставі акту обстеження квартири на предмет проживання від 05.01.20217 року комісією встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 безперервно не проживають за вищевказаною адресою з січня 2016 року. Фактичне місце перебування відповідачів невідоме, будь-яких домовленостей про збереження за відповідачем житлової площі за період його не проживання не існує, але відповідачі на теперішній час з реєстрації у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом, в якому просять визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування квартирою № 25 в будинку № 63 по вул.Невського в місті Василівка Запорізької області.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 міської ради Запорізької області не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.77).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи: Комунального підприємства «Добробут» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради Запорізької області підтримують у повному обсязі, а просять позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Самосійних вимог щодо предмету заявлених позовних вимог не заявили (а.с.80).

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням ОСОБА_1 міської ради Запорізької області від 13.12.1994 року за № 347 знято статус «гуртожиток» по вул. Невського буд. 63 в м. Василівка Запорізької області та переведено його в жилий будинок. Зобовязано начальника ВУЖКХ прийняти на баланс жилий будинок № 63 по вул..Невського до 01.01.1995 року та укласти з мешканцями договори найму. Виконавчому комітету міської ради видати ордера мешканцям на займану площу (а.с.5).

На підставі вищевказаного рішення міської ради гр. ОСОБА_4 13.12.1994 року видано ордер за № 6533 на сімю, що складалася з трьох осіб: наймач ОСОБА_4, чоловік - ОСОБА_5В,, донька ОСОБА_6, на право заселення у кімнату № 25, загальною площею 16 кв.м. в жилому будинку № 63 по вул. Невського м. Василівка Запорізької області, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 6)

Як вбачається з поквартирної картки, за адресою АДРЕСА_2, були зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - з 03.03.1990 року по 20.12.2000 року, її чоловік - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 26.06.1990 року по 21.12.1998 року та їх донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, по 21.12.1998 року. ОСОБА_7 вказаних осіб на теперішній час значаться зареєстрованими: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (як родич наймача) з 20.12.2000 року та її співмешканець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 08.02.2005 року (а.с.7).

Відповідно до довідки від 07.04.2017 року про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 з 20.12.2000 року і по теперішній час (а.с. 16)

Відповідно до довідки від 07.04.2017 року про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 з 08.02.2005 року по теперішній час (а.с. 18)

Рішенням ОСОБА_1 міської ради від 01.07.2008 року за № 1, передано майна КП «ОСОБА_1 ВУЖКГ» на баланс КП «Добробут» ОСОБА_1 міської ради Запорізької області, у тому числі жилий будинок № 63 по вул.Невського в м.Василівка Запорізької області, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.59, 60-62,82-83).

Довідкою Комунального підприємства «Добробут» від 19.06.2017 року за № 430 підтверджується, що житловий будинок № 63 по вул. Невського у м. Василівка Запорізької області з 01.07.2008 року знаходиться на балансі КП «Добробут» ОСОБА_1 міської ради Запорізької області та станом на 01.06.2017 року балансова залишкова вартість складає 46188,91 гривень (а.с. 57)

Між КП «Добробут» та ОСОБА_2 укладений договір про надання послуг з утримання будинків та споруд а прибудинкової території від 01.02.2011 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.85).

З довідки Комунального підприємства «Добробут» ОСОБА_1 міської ради Запорізької області за № 467 від 07.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_2, яка мешкає (зареєстрована) за адресою: АДРЕСА_3 має заборгованість з квартплати, яка станом на 01.07.2017 року складає 6218,06 гривень (а.с.81).

Актами обстеження квартири на предмет проживання від 16.06.2017 року та 07.07.2017 року, що складені комісією у складі: провідного спеціаліста з питань будівництва та архітектури ОСОБА_8, провідного спеціаліста-юриста ОСОБА_7О, провідного спеціаліста з питань комунального господарства ОСОБА_9, провідного спеціаліста з архівних справ ОСОБА_10 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 прописані та безперервно не проживають в період з січня 2016 року по 16.06.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. На підтвердження до актів додані фото таблиці з відображенням спірної кімнати за вказаною адресою (а.с. 63, 64-69).

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Виходячи з положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України щодо обов'язку доказування, обов'язок довести свої заперечення щодо наявності поважних причин відсутності на спірній житловій площі покладено на відповідача.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Стаття 47 Конституції України та ст.9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Права власника житлового будинку визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 статті 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України).

Таким чином, при розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, мають встановлюватися наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад встановлені строки, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Згідно розяснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк тощо).

Отже, в судовому засіданні встановлено і дані обставини досить повно підтверджуються матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з з січня 2016 року в квартирі АДРЕСА_5 не проживають, її речі в квартирі відсутні, за квартиру та комунальні послуги відповідачі не сплачують, ремонтні роботи в спірній квартирі не проводять.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 міською радою Запорізької області позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та суд вважає необхідним позбавити відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням квартирою № 25 в буд. № 63 по вул. Невського в м.Василівка Запорізької області, з тих підстав, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вищевказаній квартирі тривалий час - з січня 2016 року не проживають, комунальні послуги не сплачують та будучи зареєстрованими у даній жилій квартирі, але не проживаючи у ній, фактично чинять перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні комунальною власністю, яка належить територіальній громаді ОСОБА_1 міської ради Запорізької області, а добровільно знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно визнати такими, що втратили право користування квартирою № 25 в будинку № 63 по вул.. Невського в місті Василівка Запорізької області. ОСОБА_7 того, доводи позивача про відсутність відповідачів у спірному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачками під час розгляду справи не оспорені, тому існують правові підстави, передбачені ст.71 ЖК України для задоволення позову про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 25 в будинку № 63 по вул.Невського в місті Василівка Запорізької області.

Керуючись ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.41,47 Конституції України, ст.ст.317,319,386,391,405 Цивільного Кодексу України, ст.71,107,156,163 Житлового кодексу України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", ст.ст.7, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 157, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради Запорізької області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 - такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 25 в будинку № 63 по вул..Невського в місті Василівка Запорізької області.

Рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідачки, яка не була присутня у судовому засіданні, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_11