Справа № 307/2325/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і ОСОБА_1,

при секретарі: Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 29 вересня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Ганичівської сільської ради та ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування і зобовязання учинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Ганичівської сільської ради та ОСОБА_3 у червні 2014 р.

Після збільшення позовних вимог (т.1, а.с.138-143) просила:

1.Визнати незаконними та скасувати: - рішення 14-ої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 27.09.2013 р. № 818 про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0.1259 га, розташованої по вул. народній, 111, у с. Ганичі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - рішення 14-ої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 04.11.2013 р. «Про затвердження акту комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів та розвитку села»; -рішення 13-ої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 26.06.2013 р. про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відводу земельної ділянки площею 0.07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Ганичі, вул. Народна, № 111/а.

2.Зобовязати Ганичівську сільську раду розглянути на черговій сесії питання про надання їй дозволу на розробку проекту відведення щодо надання у власність земельної ділянки площею 0.07 га, розташованої по вул. народній, 111/а, у с. Ганичі для будівництва та обслуговування житлового будинку.

На обґрунтування зазначала, що з 2001 р. постійно проживає ІНФОРМАЦІЯ_1/а по вул. Народній у с. Ганичі Тячівського району. З 1998 р. за цією адресою у їх із чоловіком (ОСОБА_4Ю.) користуванні перебувала присадибна земельна ділянка площею 0.07 га.,оскільки рішенням Ганичівської сільської ради від 23.05.1998 р. ОСОБА_4 була передана в приватну власність земельна ділянка площею 0.07 га по вул. Леніна, 114 (тепер вул. народна, 111/а) с. Ганичі для будівництва жилого будинку.

09.12.2001 р. ОСОБА_4 помер.

08.04.2011 р. на вказану земельну ділянку на її імя було видано державний акт на право приватної власності на землю серії 11-ЗК № 005156, який рішенням Тячівського районного суду від 19.11.2012 р., що набрало законної сили та є чинним, визнано незаконним і скасовано, позаяк земельна ділянка надавалася саме ОСОБА_4 У звязку з цим вона двічі (29.12.2012 р. і 25.06.2013 р.) зверталася до Ганичівської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки площею 0.07 га по вул. Народній, 111/а, для будівництва та обслуговування житлового будинку, проте в задоволенні цих заяв їй було відмовлено з різних мотивів.

Натомість, рішенням Ганичівської сільської ради № 818 від 27.09.2013 р. ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність земельної ділянки площею 0.1259 га, розташованої по вул. Народній, 111, в с. Ганичі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Вважає це рішення незаконним, оскільки до складу вказаної земельної ділянки ОСОБА_3 входить також частина (площею 0.03 га) присадибної земельної ділянки площею 0.07 га, яка знаходиться у її користуванні.

Рішенням Тячівського районного суду від 29 вересня 2016 р. у задоволенні позову відмовлено (т.2, а.с.141-148).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Доводить про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. Указує на неналежну оцінку доказів. Вважає, що факт користування нею земельною ділянкою площею 0.07 га по вул. Народній, 111/а, в с. Ганичі Тячівського району, а також факт накладення частини земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0.0275 га підтверджується належними та допустимими доказами (т.2, а.с.155-161).

У письмових запереченнях представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 не визнав апеляційної скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване. Указує, що ОСОБА_2 не є користувачем земельної ділянки площею 0.07 га по вул. Народній, 111/а, яка в с. Ганичі.Ця ділянка належить до земель комунальної власності, а тому оспорюваними рішенням органу місцевого самоврядування земельні праваКуриш М.М. не порушені.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення скасуванню із ухваленням нового по суті позовних вимог, із таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог. При цьому дійшов висновку, що позивачка не надала доказів, які б підтверджували, що частина земельної ділянки, на яку вона претендує, раніше перебувала в її правомірному користуванні, та що оспорюваними рішеннями органу місцевого самоврядування були порушені її права на земельну ділянку саме в межах, конфігурації і площі, на яку вона претендує.

Колегія суддів не може погодитися із цим висновком через його невідповідність обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Установлено та не заперечується, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 03.12.1996 р. (т.1, а.с.39). 24.10.2007 р. ОСОБА_2 ОСОБА_6 змінила імя на «Марина» (т.1, а.с.40).

Згідно з копією рішення сьомої сесії 22 скликання Ганичівської сільської ради народних депутатів від 25.03.1997 р. ОСОБА_4 виділялась земельна ділянка площею 0.07 га в урочищі «Цьоково» (т.1, а.с.79-81). Як видно з архівного витягу, рішенням другої сесії 23 скликання Ганичівської сільської ради від 23.05.1998 р. «Про приватизацію земельних ділянок громадянами села» ОСОБА_4 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.07 га по вул. Леніна,114, в с. Ганичі (т.1, а.с.16), а відповідно до рішення шостої сесії 23 скликання Ганичівської сільської ради № 6 від 23.04.1999 р. ОСОБА_7 (тепер ОСОБА_2М.) було виділено земельну ділянку для користування по вул. Леніна, 114 (т.1, а.с.171-174).

09.12.2001 р. ОСОБА_4 помер (т.1, а.с.38).

Згідно з довідками Ганичівської сільської ради ОСОБА_2 відповідно до земельно-облікових документів із 2001 р. користується земельною ділянкою площею 0.07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Леніна, 114 (тепер Народна, 111/а (т.2, а.с.218) в с. Ганичі, а ОСОБА_3 (суміжний землекористувач) земельною ділянкою площею 0.11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Народній, 111 (т.1, а.с.15, 17, 18). Наведені факти підтверджені виконаним ДП «Закарпатгеодезцентр» планом (обміром фактичних меж) земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку ОСОБА_2 станом на 16.10.2012 р., відповідно до якого площа земельної ділянки останньої складає 0.07 га (т.1, а.с.9), а також оглянутими в судовому засіданні оригіналами погосподарських книг за2001-2005 р. р., 2006-2010 р. р., 2011-2015 р. р. (т.3, а.с.24-46). Відповідно до записів у цих книгах житловий будинок ОСОБА_2 побудований у 1999 р., а площа використовуваної присадибної земельної ділянки складала 0.07 га; житловий будинок ОСОБА_3 побудований у 1989 р., а площа використовуваної присадибної земельної ділянки складала спочатку 0.11 га, а згодом 0.13 (з виправленнями).

Рішенням Тячівського районного суду від 19.11.2012 р., яке набрало законної сили та є чинним, визнано незаконним і скасовано державний акт на право приватної власності на землю серії 11-ЗК № 005156, виданий на підставі рішення Ганичівської сільської ради від 23.05.1998 р. на імя ОСОБА_7. При цьому суд установив, що при виготовленні вказаного державного акту було порушено норми діючого законодавства, позаяк вона із заявою про надання їй у приватну власність земельної ділянки не зверталася, рішення про передачу їй земельної ділянки у приватну власність сільською радою не приймалося, а сам акт виданий із технічними помилками в частині визначення меж (т.1, а.с.14, 21-24).

Згідно з листом Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області від 10.09.2014 р. площа земельної ділянки ОСОБА_3 не відповідає фактичним межам землекористування і збільшена за рахунок земельної ділянки, що перебуває у користування ОСОБА_2 (т.1, а.с.91-92). Це підтверджується також планом земельної ділянки, складеним ТОВ «ГЕО-земля» за матеріалами топографо-геодезичної зйомки станом на 2016 р., за яким площа та розмір довжин ліній між межовими точками накладання ділянок при виконанні двох геодезичних фірм (ТОВ «Моя земля та ДП «Закарпатгеодезцентр»)S = 0.0275 га; P = 138.92 м (т.2, а.с.59-63), листом ТОВ «Моя земля» від 27.01.2016 р., відповідно до якого, зокрема, межі земельної ділянки ОСОБА_3І площею 0.1259 га, в т. ч. проходження меж земельної ділянки по вул. Народній, № 111, с. Ганичі, було встановлено після усної інформації ОСОБА_3, а під час проведення польових робіт сталі тверді межові знаки були відсутні (т.2, а.с.1), та аналогічними показаннями свідка ОСОБА_8 (спеціаліста вказаного товариства «Моя земля»).

За наведених обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 є користувачем земельної ділянки площею 0.07 га по вул. Народній, 111/а, в с. Ганичі Тячівського району, а позаяк факт накладення земельної ділянки ОСОБА_3 як суміжного землекористувача установлений і доведений, то рішення Ганичівської сільської ради про надання останній дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0.1259 га, а також решта оспорених рішень як похідних, порушують земельні права ОСОБА_2 і такі підлягають судовому захисту шляхом, обраним позивачем.

Частина земельної ділянки від ОСОБА_2 не вилучалася й остання від неї не відмовлялася.

Згідно з вимогами ст. 118 ч.1. ч.2 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Прикінцевими положеннями до цього Кодексу (абзац другий пункту 1 у редакції Закону України від 02.06.2015 р. N 497-VIII) установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За правилами ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У контексті наведеного колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню частково (щодо визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування) як обґрунтований і доведений, а рішення суду першої інстанції у цій частині належить скасувати як суперечне вимогам ст. 213 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, п.4, ч.2, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

РІШИЛА:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2.Рішення Тячівського районного суду від 29 вересня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень Ганичівської сільської ради Тячівського району скасувати.

3.Позовні вимоги в цій частині задовольнити.

4.Визнати незаконними та скасувати:

-рішення чотирнадцятої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради Тячівського району від 27.09.2013 р. № 818 про надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.1259 га в с. Ганичі, вул. народна, 111;

-рішення чотирнадцятої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 04.11.2013 р. № 854 «Про затвердження акту комісії з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів та розвитку села» щодо земельного спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

-рішення тринадцятої сесії 6-го скликання Ганичівської сільської ради від 26.06.2013 р. про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинкув с. Ганичі, вул. Народна, № 111/а.

5.Решту рішення залишити без змін.

6.Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: