Справа № 209/1458/17
Провадження № 2-з/209/34/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

при секретарі Догадайло Ю.С.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кам'янське заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання суми переданої по розписці авансом, та стягнення (повернення) авансового платежу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання суми переданої по розписці авансом, та стягнення (повернення) авансового платежу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду на 14 серпня 2017 року о 10 год. 00 хв.

02 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про забезпечення позову, яка 07.08.2017 року була передана судді Решетник Т.О. для вирішення по суті, в якій позивач просить накласти арешт на земельну ділянку (кадастровий номер №:06:016:0010) та садовий будинок №104 у садовому товаристві "Черешня" м. Підгородне Дніпропетровський район Дніпропетровська область, що належить відповідачу ОСОБА_2

На обгрунтування заяви про забезпечення позову позивачка зазначила, що в неї є підстави вважати, що у випадку задоволення її позовної заяви, відповідачка буде ухилятися від добровільного виконання рішення суду.

Суд, ознайомившись із заявою позивача про забезпечення позову приходить до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мють бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення позову, у заяві відсутнє посилання на докази, які свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову та не зазначено в чому саме вона полягає, тобто не наведено обґрунтування того, чому і яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, заявником, в порушення вимог ст. 151 ЦПК України, не надано жодних доказів, які підтверджують, що саме відповідач є власником зазначеної земельної ділянки та садового будинку, що власник вказаного майна вживає будь-які дії, спрямовані на його відчуження. В поданій заяві містяться лише припущення щодо потенційної можливості утруднення виконання рішення суду, без підтвердження відповідними доказами.

За таких обставин, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову на момент її розгляду відсутні, відтак, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання суми переданої по розписці авансом, та стягнення (повернення) авансового платежу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Решетник