Справа № 378/125/17 Головуючий у І інстанції Марущак Н. М.
Провадження № 22-ц/780/2876/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 48 20.07.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Мережко М.В., Фінагєєва В.О., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 присвоєно дошлюбне прізвище «ОСОБА_3».

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що в наданий судом строк сторони не примирились, проживають окремо, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Також, приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, ту обставину, що, як зазначила позивач в судовому засіданні, вона підтримує стосунки з іншим чоловіком, суд вважає причини, що її спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Крім цього, зазначає, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі представника служби у справах дітей для захисту інтересів неповнолітніх дітей.

Просить рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, сторони уклали шлюб 08 лютого 2004 року ( а.с. 5 ).

Від даного шлюбу сторони мають синів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 6, 7 ).

З 08 січня 2017 року сторони проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують.

Із вказаного часу ОСОБА_3 проживає з іншим чоловіком.

Унаслідок цього, позивач 01 лютого 2017 року звернулась до суду із зазначеними позовними вимогами ( а.с. 2 ).

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 23 лютого 2017 року сторонам надано строк для примирення ( а.с. 24 ).

Незважаючи на це, примирення між сторонами не відбулось і ОСОБА_3 наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини та обґрунтовано прийшов до переконання про те, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 88, 58-60, 213-215, ЦПК України, правильно прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог та ухвалив, в інтересах сторін, законне і обґрунтоване рішення на підставі доказів по справі.

При цьому, дав відповідну оцінку належних і допустимих доказів у справі згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 112 СК України, ст.ст. 182, 212-214 ЦПК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції.

Інші доводи ОСОБА_2, викладені в апеляції, зокрема, про те, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі у якості третьої особи службу у справах дітей для захисту інтересів неповнолітніх дітей, на переконання апеляційного суду, не спростовують висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог та не є законною підставою, самі по собі, для задоволення апеляційних вимог.

При цьому, відмова суду в задоволенні клопотання представника відповідача з цього приводу, з точки зору суду другої інстанції, ґрунтується на положеннях чинного процесуального права, а ухвалене рішення з приводу розірвання шлюбу між сторонами - на доказах по справі та не суперечить інтересам дітей.

Тим паче, що апелянт у суді другої інстанції наполягав лише на скасуванні рішення в частині стягнення із нього судового збору по справі, посилаючись, зокрема, на необхідності утримання дітей, які проживають із ним.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: М.В. Мережко

В.О. Фінагєєв