У Х В А Л А

Іменем України

"28" липня 2017 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Масендич В.В. вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, а саме: квартиру АДРЕСА_1, вартістю 4 461 650 грн.; квартиру АДРЕСА_2, Росія, вартістю 6 000 000 грн.; квартиру №8-Д у будинку з найменуванням «балкон дель Мар» розташованому у Вільяхойоса, за №17 по вул. Роса делс Вентс у Іспанії, придбану подружжям за спільні заощадження, за час перебування у шлюбі, яка належить їм на праві спільної часткової власності по ? частині кожному; парко місце у будинку №1 по вул. Моршинській у м.Львові, площею 17,0 кв.м., вартістю 85 487,05 грн.; парко місце у будинку №1 по вул. Моршинській у м.Львові, площею 17,4 кв.м., вартістю 87 498,51 грн.

Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та накласти арешт на два парко місця, площею відповідно 17,0 кв.м. за №ХХ та за №ХХ1, площею 17,4 кв.м., право власності на які оформлено на ОСОБА_2, які знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Моршинська, 1.

Заяву мотивує тим, що в склад нерухомого майна, яке набуте нею та відповідачем, було набуто за час їх перебування у шлюбі, в яке входить три квартири, зокрема і квартира АДРЕСА_4, вартістю 4 461 650 грн.; квартира АДРЕСА_2, Росія, вартістю 6 000 000 грн.; квартира №8-Д у будинку з найменуванням «балкон дель Мар» розташованому у Вільяхойоса, за №17 по вул. Роса делс Вентс у Іспанії, придбана ними за спільні заощадження, за час їх перебування у шлюбі, яка належить обом сторонам на праві спільної часткової власності по ? частині кожному; парко місце у будинку №1 по вул. Моршинській у м.Львові, площею 17,0 кв.м., вартістю 85 487,05 грн. за №ХХ; парко місце у будинку №1 по вул. Моршинській у м.Львові, площею 17,4 кв.м., вартістю 87 498,51 грн.

Таким чином, позивач зазначає, що на Україні з нерухомого майна, набутого нею та відповідачем за час їхнього перебування в шлюбі, знаходиться квартира АДРЕСА_5 та два парко місця за №ХХ та №ХХ1 у будинку №1 по вул. Моршинській у м.Львові, площею відповідно 17,0 кв.м. та 17,4 кв.м.

Крім цього, позивач зазначила, що на даний час у провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В судове засідання, яке відбулося 13 липня 2017р., зявився представник ОСОБА_2, який заявив, що є спір про поділ майна подружжя і його представник буде згідний купити для сина позивача однокімнатну квартиру, так як все майно придбане лише ним. Таким чином, позивач дійшла висновку, що ОСОБА_2 має намір розпорядитися на свій розсуд придбаною ними спільно квартирою по вул. Моршинській, 3/67 у м.Львові, прво власності на яку оформлено на нього, хоча позивач за довіреністю від нього займалася повністю всіма питаннями щодо придбання даної квартири, лише за свої кошти зробила повністю ремонт у квартирі, тільки вона із своїм сином проживають у даній квартирі та користуються нею

На підставі викладеного просить задоволити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України суд за згодою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи для забезпечення позову.

Згідно з п. п.1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із позовної заяви позивач звернулася до суду із позовними вимогами до ОСОБА_2, про поділ спільного майна подружжя, а саме: квартиру АДРЕСА_1, вартістю 4 461 650 грн.; квартиру АДРЕСА_2, Росія, вартістю 6 000 000 грн.; квартиру №8-Д у будинку з найменуванням «балкон дель Мар» розташованому у Вільяхойоса, за №17 по вул. Роса делс Вентс у Іспанії, придбану подружжям за спільні заощадження, за час перебування у шлюбі, яка належить їм на праві спільної часткової власності по ? частині кожному; парко місце у будинку №1 по вул. Моршинській у м.Львові, площею 17,0 кв.м., вартістю 85 487,05 грн.; парко місце у будинку №1 по вул. Моршинській у м.Львові, площею 17,4 кв.м., вартістю 87 498,51 грн. Відтак, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви про забезпечення позову є спів мірними з позовними вимоги, право власності відповідача на вищевказане майно, на яке просить позивач накласти арешт підтверджується відповідними Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, а тому заява позивача про забезпечення позову є такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,-

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на наступне майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2:

-квартиру АДРЕСА_6;

-паркомісце площею 17,0 кв.м. за №ХХ, яке знаходиться за адресою м.Львів, вул. Моршинська, 1;

-паркомісце площею 17,4 кв.м. за №ХХ1, яке знаходиться за адресою м.Львів, вул. Моршинська, 1.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Строк предявлення до виконання 3 роки: до 28 липня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 5- денний строк з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Масендич В.В.