Провадження №22-ц/784/2092/17
Справа № 477/672/17
Провадження № 22-ц/784/2092/2017 Головуючий в першій інстанції: Козаченко Р.В.
Категорія 30 Доповідач в апеляційній інстанції: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

19 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Шаманської Н.О., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання Лівшенка О.С.,

за участі: відповідачки ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року

за позовом

Управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок надмірно виплачених коштів державної допомоги,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року Управління соціального захисту населення Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - Управління) звернулося з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок надмірно виплачених коштів державної допомоги.

Позивач зазначав, що на підставі заяви ОСОБА_3 та поданої нею декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, з 1 вересня 2015 року сім'ї відповідачки призначено державну соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім'ї.

В декларації ОСОБА_3 вказала про наявність у власності її чоловіка одного транспортного засобу, а саме мікроавтобусу ГАЗ 3221 314, реєстраційний номер НОМЕР_1. Іншого майна не зазначено. Однак, згідно даних Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області від 19 січня 2017 року Управлінню стало відомо, що сім'я відповідачки має у власності три транспортних засоби, зокрема, крім вказаного вище, легковий автомобіль ВАЗ 2105 седан-в, реєстраційний номер НОМЕР_2 та причеп марки ПП2,8, реєстраційний номер НОМЕР_3.

На підставі того, що ОСОБА_3 надала недостовірну інформацію про кількість у власності сім'ї транспортних засобів, виплату їй соціальної допомоги було припинено та проведено перерахунок виплати за період з 1 вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року. При цьому встановлено, що виникла переплата державних коштів у розмірі 33703 грн. 25 коп.

Відповідачку було повідомлено про припинення виплати допомоги та термін сплати надміру виплачених коштів, але переплачені кошти нею не повернуто.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 33703 грн. 25 коп. надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління 33703 грн. 25 коп. надміру виплачених коштів, а також в дохід держави 1600 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просила рішення скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 зверталася до Управління 11 вересня 2015 року, 16 березня та 16 вересня 2016 року із заявами про призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (а.с. 5-6, 7-8, 9). При цьому, відповідачка надала декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, зазначивши членами сім'ї - ОСОБА_4 (чоловік) та двох дітей (а.с.12-15). Крім того, в поданих деклараціях відповідачка вказала про належність її чоловіку одного транспортного засобу - мікроавтобусу ГАЗ 3221 314, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України від 1 червня 2000 року № 1768-ІІІ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон № 1768-ІІІ) передбачено, що державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

На підставі поданих заяв та декларацій відповідними рішеннями Управління відповідачці призначено соціальну допомогу з 1 вересня 2015 року.

Між тим, під час проведення перевірки позивачеві стало відомо, що сім'я відповідачки має у володінні три транспортних засоби: мікроавтобус ГАЗ 3221 314, реєстраційний номер НОМЕР_4, легковий автомобіль ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_4 та причеп марки ПП 2,8, реєстраційний номер НОМЕР_5, що підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області (а.с. 19).

На підставі отриманих даних рішенням Управління від 22 листопада 2016 року ОСОБА_3 припинено виплату державної соціальної допомоги з 31 грудня 2016 року. Крім того, Управлінням проведений перерахунок виплати допомоги за період з 1 вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року, яким встановлено розмір надміру виплачених коштів в сумі 33703 грн. 25 коп.

Вказана сума відповідачкою не повернута.

За правилами ч. 4 ст. 7 Закону № 1768-ІІІ та п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок), якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення припиняють виплату допомоги, визначають обсяг надміру виплачених коштів, встановлюють строки їх повернення, про що повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї, а у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надання відповідачкою недостовірних даних про майновий стан сім'ї, є підставою для стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги за правилами п. 28 Порядку. А тому обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль ВАЗ 2105 та причеп не були зазначені в декларації, оскільки фактично вибули із володіння сім'ї ще у 2008 році, на підставі наданої ОСОБА_4 розписки від 25 грудня 2008 року, за якою він продав ОСОБА_5 вказаний автомобіль і причеп, не можуть бути належним доказом відчуження такого майна, оскільки зазначена розписка не відповідає вимогам чинного цивільного законодавства щодо укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу та не свідчить про перехід права власності на нього.

До того ж, обставини продажу вказаного автомобіля в 2008 році спростовуються довіреністю від 25 листопада 2013 року, за якою ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_6 представляти його інтереси з питань розпорядження, експлуатації, управління та технічного обслуговування належним йому транспортним засобом марки ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Отже, у 2008 році спірний автомобіль не вибував із володіння сім'ї, оскільки станом на 2013 рік ОСОБА_4 був власником цього автомобіля.

Доводи апелянта про те, що факт нарахування коштів на виплату не є належним доказом того, що вона такі кошти отримувала, є необґрунтованими.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду відповідачка не заперечувала, що в спірний період на її банківську картку нараховувалась зазначена вище допомога, яку вона отримувала. При цьому, розмір цієї допомоги вона не перевіряла.

Водночас, наданий позивачем розрахунок виплаченої відповідачці допомоги, остання не спростувала.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідачці не було відомо про наявність у її чоловіка на праві власності спірних автомобілів, не можуть прийматись до уваги, оскільки виходячи з вимог п. 6 Порядку, декларація, яку надає представник сім'ї, заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї.

Посилання апелянта на те, що позивач мав би своєчасно проводити перевірки майнового стану її сім'ї, не можуть бути достатніми підставами для відмови в задоволенні позову.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
СуддіВ.В. Коломієць Н.О. Шаманська