Провадження № 22-ц/780/3742/17 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 38 10.08.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Гуль В.В.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку длядля подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року позивач звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати його батька і його рідна баба ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1. Спадкоємцем померлої за законом був її син і дядько позивача ОСОБА_5, який прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, як такий, що постійно проживав із спадкодавицею на момент її смерті. В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцем померлого ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_3 відповідачка у справі.

Вказував, що окрім дядька спадкоємцем першої черги за законом є він як онук померлої баби за правом представлення на ту частку спадщини, яка б за законом належала його батьку ОСОБА_5, який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до смерті баби. Однак, він у встановлений законом шестимісячний строк після смерті баби не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини з поважних причин, поскільки починаючи із 21 березня 2008 року і по 20 січня 2012 року він відбував покарання в установах державної кримінально-викнавчої служби, що підтверджується довідкою про звільнення.

Постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2016 року йому відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті баби з огляду на пропуск ним строку прийняття спадщини. Посилаючись на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання до держнотконтори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті баби ОСОБА_4

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його вимоги задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права. Скаргу мотивує тим, що суд прийшов до хибного висновку про пропуск ним трирічного строку позовної давності, поскільки спадкоємцем померлої баби був її син і його дядько ОСОБА_5, який визнавав його позивача право на спадщину, у зв'язку з чим видав йому доручення для оформлення спадщини в нотаріальній конторі. Лише після смерті дядька ІНФОРМАЦІЯ_2 він звернувся до нотаріуса, який постановою від 20 жовтня 2016 року відмовив йому у оформленні спадщини і саме тоді він дізнався про порушення свої прав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник подану апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити та скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області як незаконне.

Відповідач ОСОБА_3 була двічі належно повідомлена про день і час розгляду справи телефонограмою за номером НОМЕР_1, до суду не з'явилася, причин неявки не повідомила, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба сторін у справі ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належний померлій на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1.

Спадщину за законом у встановлений законом шестимісячний строк прийняв син померлої (дядько позивача) ОСОБА_5 відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, як такий, що постійно проживав із спадкодавицею на момент її смерті.

Також судом встановлено, що спадкоємцем померлої ОСОБА_4 за правом представлення є позивач, як її онук, батько якого помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Проте, позивач у встановлений законом шестимісячний строк спадщину не прийняв, поскільки на момент смерті баби, а саме із 21 березня 2008 року і до 20 січня 2012 року, відбував покарання в установах державної кримінально-викнавчої служби, що стверджується довідкою про звільнення (а.с.6) і свідчить про поважність пропуску ним строку для прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори від 20 жовтня 2016 року позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав після смерті баби з огляду на пропуск ним строку прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інтанції обгрунтовував свої висновки тим, що позивач, як спадкоємець за законом за правом представлення після смерті баби ОСОБА_4, пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, поскільки на момент її смерті відбував покарання у виправній колонії за вироком суду. Проте права позивача захисту не підлягають у зв'язку із пропуском ним встановленого законом трирічного строку звернення до суду за захистом свого права, про що просила відповідачка ОСОБА_3

Колегія суддів вважає привильними висновки суду про наявність поважних причин пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті баби з огляду на відбування ним призначеного судом покарання у місцях позбавлення волі.

Проте колегія суддів не може погодитися із висновками суду про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки вони не грунтуються на вимогах закону і матеріалах справи.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом обізнаності зацікавленої особи про порушення своїх прав і відповідно виникнення у неї права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Пропуск позивачем ОСОБА_2 шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті баби безумовно не свідчить про виникнення у нього права на позов щодо визначення додаткового строку дляподачі заяви про прийняття спадщини, оскільки згідно приписів ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_2 звертав увагу суду, що інший спадкоємець після смерті баби його рідний дядько ОСОБА_5 визнавав його право на спадщину згідно ч.2 ст.1272 ЦК, у зв'язку з чим 15 травня 2013 року видав позивачу довіреність з питань оформлення спадщини. Такі доводи позивача узгоджуються із матеріалами цивільної справи, в яких міститься спадкова справа після смерті ОСОБА_4 і де мається заява позивача в інтересах дядька ОСОБА_5 про прийняття спадщини (а.с.33-63). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, однак позивач не встиг подати від імені дядька письмову згоду щодо подачі ним заяви нотаріусу про прийняття спадщини, бо загубив свій паспорт, а новий йому виготовили лише 21 липня 2016 року, що стверджується копією попереднього та дійсного паспортів громадянина України, а спадкоємиця ОСОБА_5 відповідачка ОСОБА_3 не визнає права позивача на спадщину.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що перебіг строку позовної давності за даним позовом для позивача почав текти із моменту смерті іншого спадкоємця ОСОБА_5 у зв'язку із втратою ним можливості подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за письмовою загодою іншого спадкоємця ОСОБА_5 в порядку ч.2 ст.1272 ЦК України.

Суд наведеного не врахував і прийшов до помилкового висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, що у свою чергу призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не грунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюєься строк у шість місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Оскільки судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 має місце спадкування за законом, а також те, що позивач пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті баби з поважних причин, бо на момент її смерті тривалий час відбував призначене судом покарання у місцях позбавлення волі, колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів визначає такий строк у три місяці з дня ухвалення апеляційним судом рішення і вважає його достатнім для подання позивачем відповідної заяви.

Крім того, з викладених вище підстав колегія суддів не застосовує строк позовної давності при вирішенні даного спору.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2017 року скасувати і ухвалити нове.

Позов задоволити. Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його баби ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом трьох місяців з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді: