Справа № 708/755/17
Номер провадження № 2/708/353/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі Пасічній Л.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

третя особа - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Тіньківської сільської ради Чигиринського району, третя особа: ОСОБА_2, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що ОСОБА_4 була власницею земельної ділянки площею 2,25 га в адмінмежах Тіньківської сільської ради Чигиринського району, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-15-525 від 23.03.2001 року.

10 грудня 2004 року ОСОБА_4 померла. Спадщину після її смерті прийняла позивач, оскільки на час її смерті проживала з нею разом, спільно вели власне підсобне господарство, доглядала за померлою та провела її поховання. Крім того, протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4, позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Однак, нотаріус роз'яснив позивачу право звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після померлої ОСОБА_4 в зв'язку з тим, що оригінал Державного акта було втрачено, тому позивач просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку після померлої ОСОБА_4, пояснивши, що ОСОБА_3 є спадкоємцем майна померлої за заповітом та прийняла спадщину, але не змогла нотаріально оформити вказану земельну ділянку через відсутність оригіналу Державного акта на право приватної власності на землю.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог та про розгляд справи без його участі.

Третя особа у судовому засіданні не заперечувала проти заявлених позовних вимог позивача та просила визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, оскільки їхня мати, ОСОБА_4, яка померла 10 грудня 2004 року, за життя склала заповіт на користь позивача.

Суд, вислухавши представника позивача, третю особу, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Частина 1 ст. 55 Конституції України містить загальну норму, яка передбачає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші порушення прав та свобод.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що 10 грудня 2004 року відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 254248 від 10.12.2004 року померла ОСОБА_4 (а.с. 7).

Після її смерті на території Тіньківської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина.

ОСОБА_4 була власницею земельної ділянки площею 2,25 га, розташованої на території Тіньківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-15-525 від 23.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 525, що підтверджується довідкою відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 02.06.2017 року № 575/03-17 (а.с.12).

Вказане підтверджується і копією вищезазначеного Державного акта у матеріалах справи, оригінал якого було втрачено, що підтверджується оголошеннями в газеті "Чигиринські вісті" від 25.03.2017 року № 12 (12750) (а.с.13-14).

Позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 за заповітом від 02 грудня 2004 року, посвідченого секретарем Тіньківської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований (а.с.8).

Як вбачається зі повторного свідоцтва про народження серії І-СР № 240250 від 16.03.2017 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СР № 361983 від 31.10.1981 року, позивач являється померлій ОСОБА_4 рідною дочкою і є спадкоємцем її майна відповідно до заповіту, в порядку ст. ст. 1217, 1222 ЦК України.

Згідно довідки виконавчого комітету Тіньківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 16.05.2017 року №372, вбачається, що дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 10 грудня 2004 року, фактично проживала разом з нею за адресою: вул. Шевченко, 39, с. Тіньки Чигиринського району Черкаської області, вели спільне господарство, та доглянула її і провела поховання після смерті (а.с.11).

Позивач прийняла спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Як вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 20.07.2017 року № 575/02-31, виданої державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, гр. ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 10 грудня 2004 року.

Згідно даних державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 № 645/01-16 від 03.08.2017 року, після смерті 10 грудня 2004 року ОСОБА_4, із заявами про прийняття спадщини зверталися ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Поскільки відповідач та ОСОБА_2 не заперечують проти задоволення позову, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої ОСОБА_4 не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку.

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1217, 1235, 1268,1270 ЦК України, керуючись ст. 15, 30, 62, 130, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Тіньківської сільської ради Чигиринського району, третя особа: ОСОБА_2, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 2,25 га, яка розташована на території Тіньківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 18-15-525 від 23.03.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 525, належала померлій 10 грудня 2004 року ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.Г.Івахненко