Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1898/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Суровицької Л.В., Чельник О.І.

секретар Бодопрост М.М.

за участю представника позивача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Зазначав, що 03 травня 2006 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредитні кошти в сумі 8000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 30 березня 2015 року ОСОБА_3І помер. Станом на час його смерті заборгованість становила 7982 грн. 55 коп. і складалась із заборгованості за кредитом 7932 грн. 29 коп. і за відсотками 50 грн. 26 коп.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2, якій банк, дізнавшись про смерть боржника направив лист-претензію про сплату боргу спадкодавця, однак кошти не сплачено.

Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість в розмірі 7982 грн. 55 коп. та судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. Суд дійшов висновку, що за відсутності свідоцтва про право на спадщину неможливо визначити обєм спадкового майна та його вартість, тому позов є передчасним і задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що судом допущено порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи. Відповідач прийняла спадщину та зобовязана задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Не отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не є перешкодою для стягнення боргів спадкоємця в судовому порядку.

В засіданні апеляційного суду представник банку підтримав доводи апеляційної скарги, зазначив, що про смерть спадкодавця банк дізнався в 2016 році і відразу надіслав претензію про погашення боргів. Просив задовольнити позов в межах вартості спадкового майна.

Відповідач ОСОБА_2, яка повідомлена про час та місце розгляду справи під розписку (а.с.109-110,112,122), в судове засідання 22 листопада 2017 року не прибула.

В засіданні апеляційного суду 25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 пояснила, що після смерті чоловіка частково сплачувала борг, всю суму погасити не має матеріальної можливості, є пенсіонеркою, будинок в с.Рівному Новоукраїнського району вони з чоловіком купили в період шлюбу, заяву про прийняття спадщини вона подала, але спадкових прав не оформила із-за фінансової неспроможності. Факт наявності у покійного чоловіка кредитної картки та користування нею не заперечувала.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що без отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину стягнення боргу спадкодавця є неможливим, однак такий висновок суду не грунтується на нормах матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Матеріалами справи підтверджується, що 05 березня 2006 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав йому кредитні кошти в сумі 8000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору (а.с.8).

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Відповідно до пунктів 3.1.1 та 33.1.3 Правил користування платіжною карткою карта дійсна до останнього календарного дня вказаного в картці місяця і по закінченню строку дії картки банк продовжує строк дії картки шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо від клієнта не надійшла письмова заява про закриття карткового рахунку.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, ОСОБА_3 користувався платіжною карткою знімав кошти, та вносив кошти на погашення кредиту, прострочення за тілом кредиту та процентами не допускав. На погашення заборгованості щомісячно сплачував кошти, зокрема, з квітня 2014 року по 400 грн. на місяць, останній платіж ОСОБА_3 сплатив 04 березня 2015 року (а.с.4-7,118-119).

30 березня 2015 року ОСОБА_3 помер (а.с.16). Станом на день смерті позичальника заборгованість за кредитним договором становила 8187 грн.94 коп.:

з них заборгованість за кредитом 7982 грн.55 коп.,

заборгованість за процентами 205 грн.39 коп.( а.с.118,119), 11 травня 2015 року на погашення заборгованості було внесено 262 грн.58 коп. (а.с.4-7).

З часу укладення кредитного договору кредитні картки на імя ОСОБА_3 перевипускалися, перша картка діяла по 30 квітня 2008 року, наступна картка по 31 травня 2013 року, строк дії останньої кредитної картки по 31 липня 2016 року (а.с.117).

Відповідно до статті 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст.1218, ч.3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (ч.2 ст.1281 ЦК України).

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (ч.3 ст.1281 ЦК України).

Положення ст. 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред'явлення вимог кредитора, а має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов'язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов'язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця.

Матеріалами справи підтверджується, що про смерть ОСОБА_3 банку стало відомо в січні 2016 року та направлено в нотаріальну контору за місцем проживання позичальника претензію про наявність боргу з проханням повідомити про наявність спадкової справи, спадкоємців та інформацію про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.17).

На запит банку державний нотаріус 29 червня 2016 року надав інформацію, що після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа, із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця відповідач ОСОБА_2 (а.с.24,53,55). 25 липня 2016 року банк направив спадкоємцю претензію про погашення боргу (а.с.25).

Колегія суддів приходить до висновку, що позивачем дотримано строків та порядку предявлення вимоги до спадкоємців, встановлених ст.1281 ЦК України.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині ( ч.1 ст. 1282 ЦК України).

Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі (ч.2 ст.1282 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ч. 1 ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, разом з тим ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 12 квітня 2017 року у справі №6-2962 цс16.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 32 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Наведене свідчить, що обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: наявність боргу спадкодавця та його розмір, встановлення спадкоємців та прийняття ними спадщини, предявлення вимоги до спадкоємців,наявність та розмір спадкового майна.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

З огляду на предмет судового спору до обовязку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин про розмір боргових зобовязань ОСОБА_3 на день відкриття спадщини, а до обовязків спадкоємців у разі заперечення ними заявлених вимог, розмір своєї відповідальності перед кредитором, а саме, розмір майна, успадкованого кожним із спадкоємців.

Відмовляючи у позові з підстав недоведеності позивачем розміру спадкового майна, суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України про здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін і тягар доказування заперечень відповідача проти позовних вимог поклав на позивача, тому рішення суду підлягає скасуванню відповідно до ст.309 ЦПК України, оскільки воно ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вартість спадкового майна в суді першої інстанції не встановлювалася. Всупереч вимог ч.4 ст.10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, яка розглянута судом за відсутності сторін, а відповідачу ОСОБА_2 судова повістка про виклик в суд на 20 березня 2017 року і на 25 липня 2017 року не була вручена (а.с.40,64).

Усуваючи порушення, допущені судом першої інстанції, апеляційним судом зясовано, що на імя спадкодавця на праві власності зареєстровано майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Рівне, вул.Калініна,2 Новоукраїнського району, який куплено відповідачем та спадкодавцем в період зареєстрованого 24 січня 1975 року шлюбу (а.с.147-148,150).

Довідкою від 03 листопада 2017 року підтверджується, що вартість будинку з надвірними будівлями становить 9588 грн. (а.с.157).

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 має право на ? частку в будинку, який придбано подружжям в період шлюбу, то вартість спадкового майна становить 4794 грн. (9588:2) і саме цю суму відповідач повинна сплатити банку на погашення боргу спадкодавця, тому позов підлягає задоволенню частково.

Позивач зазначив ціну позову 7982 грн., позов задовольняється в сумі 4794 грн., що становить 60% від заявлених вимог.

Банком за подання позовної заяви сплачено судовий збір 1378 грн. (а.с.1), за подання апеляційної скарги - 1515 грн.80 коп., всього 2893 грн. 80 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1736 грн.28 коп. (60% від 2893 грн. 80 коп.).

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2017 року.

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 4794 грн. та судовий збір в сумі 1736 грн.28 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: Л.В.Суровицька

ОСОБА_4