Справа № 344/4663/17
Провадження № 22-ц/779/919/2017
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Максюти І.О., Василишин Л.В.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-ІФ» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредо-ІФ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання припиненим договору купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 31.08.2011 року та визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебувала об»єднана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ТзОВ «Кредо-ІФ» про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.03.2015 року та визнання майнових прав на квартиру №37, що знаходиться за адресою вул. Ленкавського, 4 «а» у м. Івано-Франківську та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТзОВ «Кредо-ІФ» про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги, зустрічним позовом ТзОВ «Кредо-ІФ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання припиненим Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.08.2011 року та визнання недійсним Договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17 квітня 2017 року поєднані в одному провадженні позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 та ТзОВ «Кредо-ІФ» роз»єднано та виділено у два самостійні провадження, зокрема виділено окреме провадження в справі за позовом ОСОБА_2 та окреме провадження в справі за позовами ОСОБА_1 та ТзОВ «Кредо-ІФ».

Так, ОСОБА_1 свої вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТзОВ «Кредо-ІФ» про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги мотивувала тим, що укладений між ОСОБА_2 та ТзОВ «Кредо-ІФ»26.06.2014 року Договір відступлення права вимоги є незаконним, оскільки ще 09.04.2014 року між нею та ТзОВ «Кредо-ІФ» укладено попередній договір купівлі-продажу об»єкту нерухомого майна, що буде створено в майбутньому, а саме квартири №33 на 5 поверсі, що знаходиться за адресою вул. Ленкавського, 4 «а» у м. Івано-Франківську. Пізніше, 09.03.2015 року нею укладено з ТзОВ «Кредо-ІФ» основний договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого вона придбала у товариства двокімнатну квартиру №37 за адресою вул. Ленкавського, 4 «а» у м. Івано-Франківську, а приватним нотаріусом здійснено реєстрацію її права власності на дану квартиру.

Позивач посилалась на те, що при укладенні Договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року порушено порядок заміни кредитора у зобов»язанні так як продавець не надавав згоди на відступлення прав та обов»язків за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 31.08.2011 року третім особам. Крім того, договір про відступлення права вимоги підписаний ОСОБА_5 представником ТОВ «Кредо-ІФ» без належних повноважень.

ТзОВ «Кредо-ІФ» позовні вимоги про визнання припиненим Договору купівлі-продажу №1/2011 від 31.08.2011 року, укладеного між ТзОВ «Радіоремсервіс» та ОСОБА_3 обгрунтовувало тим, що в порушення умов укладеного договору ОСОБА_3 відмовилася здійснити доплату за квартиру площа якої після обмірів ОБТІ збільшилася з 60,3 кв.м. до 61,1 кв.м., а також із виконанням додаткових робіт за згодою покупця.

На письмову вимогу товариства ОСОБА_3 не представила документи що підтверджують оплату нею за квартиру, натомість 01.03.2015 року повідомила про своє рішення про відмову від подальшої співпраці та не надала жодних фінансових документів за даним договором.

01.04.2015 року товариство надіслало ОСОБА_3 лист ро розірвання договору, наслідком чого є припинення зобов»язання між нею та ТзОВ «Радіоремсервіс».

В обгрунтування позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 26.06.2014 року за договором купівлі-продажу майна від 31.08.2011 року, ТзОВ «Кредо-ІФ» посилалося на те, що договір між товариством в особі представника ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено без відома учасників товариства із перевищенням своїх повноважень.

Відповідно до п.8.5.8 Статуту ТзОВ «Кредо-ІФ» - укладення угод та інших правочинів на суму більш як 50000 грн. здійснюється директором товариства за рішенням Загальних зборів учасників товариства, однак рішення загальних зборів учасників товариства про надання повноважень ОСОБА_5 директору товариства чи іншій особі для підписання Договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 31.08.2011 року не приймалося, такий договір також не було схвалено в подальшому зборами учасників товариства, а тому на думку позивача не створює, не змінює не припиняє цивільні права та обов»язки ТзОВ «Кредо-ІФ».

Крім того, при укладенні Договору відступлення права вимоги було порушено порядок заміни кредитора у зобов»язанні, так як ТзОВ «Кредо-ІФ» не надавало письмову згоду на передачу покупцем ОСОБА_3 своїх прав та обов»язків за договором купівлі-продажу ОСОБА_2

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТзОВ «Кредо-ІФ» про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги відмовлено.

Позов ТзОВ «Кредо-ІФ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання припиненим Договору купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 31.08.2011 року та визнання недійсним Договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року задоволено.

Визнано припиненим Договір купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 31 серпня 2011 року, укладений між ТзОВ «Радіоремсервіс» ЛТД та ОСОБА_3

Визнано недійсним Договір відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 26 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ТзОВ «КРЕДО-ІФ».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Кредо-ІФ» витрати зі сплати судового збору в сумі 1600,00 грн.

На дане рішення представник ОСОБА_1- ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 в апеляційній скарзі зазначив, що суд дійшов невірного висновку про те, що не порушено порядок заміни кредитора в Договорі відступлення права вимоги від 26.06.2014 року за Договором купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 31 серпня 2011 року. Такі висновки не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм матеріального права, оскільки жодним законом не передбачена вимога передбачати конкретну форму письмової згоди про передачу прав й обов»язків за зобов»язанням.

Договором купівлі-продажу №1/2011 від 31.08.2011 року врегульовано порядок заміни кредитора у зобов»язанні за цим договором і дозволено передачу права вимоги третім особам, однак тільки за наявності письмової згоди продавця, тому сам факт підписання Договору відступлення права вимоги представником ТОВ «Кредо-Іф»- ОСОБА_5 не можна вважати згодою продавця на передачу прав і обов»язків за договором купівлі-продажу №1/2011 від 31.08.2011 року третім особам.

Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов»язанні, якщо її обов»язковість передбачена договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч.1 ст.203 ЦК договору про відступлення прав вимоги, оскільки він суперечить вимогам ч.1 ст.516 ЦК України.

Апелянт вказав, що судом безпідставно відхилено доводи позивача щодо відсутності у ОСОБА_5 повноважень на підписання договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року.

Посилаючись на зазначені обставини, представник апелянта просив скасувати рішення Івано-Франківського міського суду від 18.04.2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Апелянт ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі вважає висновки суду першої інстанції необґрунтованими та незаконними.

Зокрема зазначила, що ТзОВ «Кредо-ІФ» не дотрималось встановлених умовами договору купівлі-продажу №1/2011 від 31.08.2011 року порядку повідомлення про зміну загальної площі квартири. Відповідно до умов договору, п.3.5 договору купівлі-продажу №1/2011 від 31.08.2011 року передбачено - що у випадку, якщо за результатами обміру ОБТІ фактична загальна площа квартири збільшиться (чи зменшиться) відносно площі, вказаної в п.2.2 даного договору, то загальна сума договору, визначена у п.3.1, корегується продавцем відповідно до такої зміни, виходячи із вартості за 1 кв.м., вказаної у п.3.1 договору.

При цьому продавець направляє покупцю письмове повідомлення про зміну загальної суми договору з додаванням до нього відповідних розрахунків.

Із листа ТзОВ «Кредо-ІФ» від 09.02.2015 року, повідомлення ТзОВ «Кредо-ІФ» від 01.04.2015 року та від 16.03.2016 року вбачається, що вони не містять жодної інформації про зміну площі квартири та будь-яких розрахунків щодо доплати різниці за збільшену площу. Відповідно вище перелічені листи та повідомлення ТОВ «Кредо-ІФ» не можуть розцінюватися підставою для виникнення в ОСОБА_3 грошового зобов»язання з доплати вартості за збільшення площі квартири відповідно до умов договору купівлі-продажу №1/2011 від 31.08.2011 року.

Апелянт ОСОБА_2 також зазначила, що згідно Договору купівлі-продажу №1/2011 від 31 серпня 2011 року передача за цим договором квартири здійснюється продавцем покупцю шляхом підписання акту. Акт підписується сторонами не пізніше 60 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% загальної суми договору, що визначена у п.3.1. цього договору, завершення будівництва, прийняття його до експлуатації та здійснення розрахунків відповідно до п.3.5 даного договору. 14.03.2015 року відповідно до умов договору купівлі-продажу №1/2011 від 31.03.2011 року та на підставі укладено між ОСОБА_6Р.(прізвище ОСОБА_3 змінено на ОСОБА_6), ОСОБА_2 та ТзОВ «Кредо-ІФ» договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року, між ТзОВ «Кредо-ІФ» та ОСОБА_2 підписано акт приймання-передачі приміщення, таким чином ТзОВ «Кредо-ІФ» засвідчило факт здійснення повної вартості оплати квартири ОСОБА_3

При винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не взято до уваги наявність в матеріалах справи нотаріально посвідченої заяви ТзОВ «Кредо-ІФ» від 12 червня 2015 про відсутність будь яких претензій майнового та немайнового характеру до гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відповідно до умов договору купівлі-продажу №1/2011 від 31 серпня 2011 року. Жодним доказом в матеріалах справи не спростовується недійсність такого волевиявлення ТОВ «Кредо-ІФ».

Що стосується посилань суду на відсутність довідки про повну оплату вартості квартири, то відсутність такої довідки свідчить виключно про недотримання ТОВ «Кредо-ІФ» вимог п.3.6 договору купівлі-продажу №1/2011 від 31.08.2011 року.

Апелянт ОСОБА_2 просила скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог ТзОВ «Кредо-ІФ» та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Кредо-ІФ», а врешті рішення суду залишити без зміни.

ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі посилається на неповне з»ясування обставин справи.

Апелянт зазначила, що ТзОВ «Кредо-ІФ» всупереч вимогам п.3.5 договору в повідомленні від 09.02.2015 року не зазначило відповідних розрахунків зміни загальної суми договору, не вказало зміни площі квартири та не вказало поточний рахунок продавця куди б можна було перерахувати кошти, тому у зв»язку із невідповідністю вказаних повідомлень вимогам п.3.5 договору вони не можуть бути підставою для скасування договору в односторонньому порядку.

Судом не взято до уваги наданий нею оригінал квитанції про оплату вартості квартири №37, вказавши що даний доказ не відповідає правилу належності в частині підтвердження оплати. Сума визначена в квитанції відповідає сумі договору №1/2011 від 31.08.2011 року. Таким чином, твердження суду про те, що квитанція про оплату вартості квартири не встановлює за яку саме квартиру вносились кошти є безпідставним, оскільки договір основний був тільки один і стосувався квартири №37 на п»ятому поверсі.

Апелянт зазначила, що використовуючи своє право визначене п.3.6 договору, вона отримала від ТзОВ «Кредо-ІФ» в особі директора ОСОБА_8-М. нотаріально завірену заяву від 12.06.2015 року, в якій зазначається про відсутність будь-яких матеріальних претензій ТзОВ «Кредо-ІФ» до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в частині проведення розрахунків за квартиру №37 на п»ятому поверсі буд. 4а по вул. Ленкавського в м. Івано-Франківську, де зазначена остаточна площа вказаної квартири, а саме 61,1 м.кв.

Посилаючись на зазначені обставини просила скасувати рішення суду про задоволення позовних вимог ТзОВ «Кредо-ІФ» та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ТзОВ «Кредо-ІФ», а в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 залишити без зміни.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_1- ОСОБА_9, представник ТзОВ «Кредо-ІФ» ОСОБА_10 підтримали доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та заперечили обгрунтованість вимог апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Апелянт ОСОБА_2, та її представник ОСОБА_11, представник апелянта ОСОБА_3- ОСОБА_12 підтримали доводи поданих ними апеляційних скарг та заперечили вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 та задоволення апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 31.08.2011 року між ТОВ «Радіоремсервіс» ЛТД від імені якого діяв директор ОСОБА_13 (продавцем) та ОСОБА_3 (за договором покупцем) укладено нотаріально засвідчений Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна та в цей же день укладено між сторонами Договір купівлі-продажу № 1/2011 у простій письмовій формі.

Відповідно до умов укладених договорів предметом продажу є квартира загальною площею 60,9 кв.м. на 5 поверсі, що розташована в житловому будинку який знаходиться за будівельною адресою вул. Ленкавського в м. Івано-Франківську.

Встановлено, що 14.06.2013 року проведно державну реєстрацію змін до установчих документів відповідно до яких утворено ТзОВ «Кредо-ІФ» шляхом зміни найменування ТОВ «Радіоремсервіс» та шляхом об»єднання майна і коштів для здійснення спільної діяльності з метою отримання прибутку (а.с.32-38 т.1).

09.04.2014 року між ТзОВ «Кредо-ІФ» (продавцем) в особі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 як покупцем укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна №1/14, згідно якого сторони зобов»язалися в майбутньому, але не пізніше квітня 2015 року укласти і належним чином оформити договір купвлі-продажу нерухомого майна (квартири) на умовах та і в порядку визначеному попереднім договором. Нерухомим майном є квартира за номером 33, загальною площею 60,3кв.м., на 5 поверсі в будинку за проектним номером 4а по вул. Ленкавського в м. Івано-Франківську. Сторонами попередньо узгоджено ціну квартири в сумі 253260 грн. Загальна сума квартири не є кінцевою та може коригуватися сторонами з врахуванням кінцевої фактичної площі на момент завершення будівництва. (а.с 14-15 т.1).

09.03.2015 року між ТзОВ «Кредо-ІФ» в особі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна №1/14 (а.с.46-47 т.1).

26.04.2014 року між ТзОВ «Кредо-ІФ» (в особі ОСОБА_5П.), ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено Договір відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого до ОСОБА_2 перейшли права і обов»язки по договору купівлі-продажу нерухомого майна яке буде створене в майбутньому № 1/2011 від 31.08.2011 року щодо набуття права власності на двокімнатну квартиру №37 площею 60,9 м.кв. на 5 поверсі в під»їзді №2 за адресою вул. Ленкавськго, 4-а в м. Івано-Франківську, вказаний договір згідно п.13 є невід»ємною частиною договору купівлі-продажу нерухомого майна№ 1/2011 від 31.08.2011 року.

Згідно нотаріально засвідченої заяви - ОСОБА_8-М. який діяв від імені ТзОВ «Кредо-ІФ», ствердив факт виникнення у ОСОБА_2 майнових прав на двокімнатну квартиру за будівельним номером 37, попередній проектний номер якої 33, загальною площею 61,1 кв.м. на 5 поверсі в під»їзді №2 в багатоквартирному житловому будинку №4а в м. Івано-Франківську на підставі Договору купівлі-продажу №1/2011, укладений сторонами 31.08.2011 року та Договору відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу від 26.06.2014 року.

При цьому діючи від імені товариства підтвердив відсутність будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в частині проведення розрахунку за зазначену квартиру (без врахування вартості додаткових робіт) (а.с.130 т.1).

Згідно акту приймання-передачі від 14.03.2016 року ТзОВ «Кредо-ІФ» від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_5, передало ОСОБА_2 квартиру № 37, площею 61,1 кв.м. 5 поверх та комору між третім та четвертим поверхами у другому під»їзді в м. Івано-Франківську по вул. Ленкавського 4а.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог ТзОВ «Кредо-ІФ» про визнання припиненим Договору купівлі-продажу квартири №1-2011 від 31.08.2011 року , суд першої інстанції виходив із того, що відповідачами не представлено належні докази виконаня ОСОБА_3 умов договору купівлі-продажу №1 2011 від 31 серпня 2011 року як щодо оплати визначеної п.3.1 даного договору ціни квартири так і не виконано вимог п.3.5 договору щодо доплати різниці збільшеної внаслідок обмірів ОБТІ площі квартири.

У зв»язку з цим, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_3 права на відступлення права вимоги за договором, якого вона не набула, а відтак є підставою для визнання договру відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу нерухомого майна №1 2011 від 26 червня 2014 року - недійсним.

Однак із таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зобов'язання, відповідно до положень ст. 598 ЦК України, припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до положень ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Із матеріалів справи вбачається, що в день підписання Попереднього договору, 31.08.2011року між ТзОВ «Радіоремсервіс» та ОСОБА_3 укладено основний Договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно п. 3.1 Договору - загальна сума договору на момент його укладення становить 286230 грн. і не підлягає зміні сторонами в односторонньому порядку, окрім випадків передбачених умовами договору.

Згідно п.3.2 на час підписання Договору оплата в сумі 286230 грн. здійснена в повному обсязі.

Загальна сума договору передбачена п.3.1 може бути змінена продавцем виходячи з результатів обмірювань ОБТІ фактичної загальної площі квартири та виконання додаткових робіт за згодою покупця.

У випадку якщо за результатами обміру ОБТІ фактична загальна площа квартири збільшиться (чи зменшиться) відносно площі вказаної в договорі, загальна сума корегується продавцем відповідно до такої зміни.

Продавець направляє покупцю письмове повідомлення про зміну загальної суми договору з додаванням до нього відповідних розрахунків. Якщо за результатами обмірів ОБТІ, фактична загальна площа квартири збільшиться, покупець зобов»язаний протягом 10 банківських днів з моменту отримання такого повідомлення перерахувати відповідні кошти на поточний рахунок продавця, вказаний в повідомленні.

Відповідно до умов 3.2 Договору купівлі-продажу №2/2011 від 31.08.2011 року та згідно квитанції до прибуткового касового ордера ТзОВ «Радіоремсервіс» №08 від 31.08.2011 року вбачається, що ОСОБА_3 на підставі договору внесла кошти в сумі 286230 грн., внесення коштів засвідчили своїми підписами бухгалтер ОСОБА_14 та касир ОСОБА_5 (а.с. 127).

Так, у повідомленні ТзОВ «Кредо-ІФ», надісланому на адресу ОСОБА_3 від 09.02.2015 року зазначено про те, що Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, що був укладений 31.08.2011 року спонукав відповідно до п.4 ТзОВ «Радіоремсервіс» до укладення основного Договору купівлі-продажу. У 2013 році ТзОВ «Радіоремсервіс» було перереєстровано на ТзОВ «Кредо-ІФ» із змінами засновників та керівника фірми. Оскільки ТзОВ «Радіоремсервіс» не передало бухгалтерських та фінансових документів щодо оплати квартири за вказаним договором, ТзОВ «Кредо-ІФ» у зв»язку з цим, просило для подальшої співпраці надати підтверджуючі фінансові документи, які підтверджують оплату за квартиру по вул. Ленкавського №4а в м. Івано-Франківську загальною вартістю 300000 грн. (а.с.42 т.1).

У повідомленні про розірвання Договору від 01.04.2015 року, надісланому директором ТзОВ «Кредо-ІФ» ОСОБА_3 вказано про те, що 09.02.215 року останній було надіслано листа з проханням надати підтверджуючі фінансові документи про оплату за квартиру по вул. Ленкавського, 4а у м. Івано-Франківську на загальну вартість 300000 грн., враховуючи вартість виконання додаткових робіт за договором купівлі-продажу від 31.08.2011 року. Оскільки ОСОБА_3 01.03.2015 року повідомила про своє рішення про відмову від подальшої співпраці, не надавши фінансових документів за даним договором, ТзОВ «Кредо-ІФ» вважає договір купівлі-продажу від 31.08.2011 року розірваним, а взаємні зобов»язння сторін припиненими.(а.с.43 т.1)

У повідомлення від 16.03.2016 року ТзОВ «Кредо -ІФ» повідомило ОСОБА_6 про розірвання Договору купівлі-продажу №01/2а11 від 31.08.2011 року та просив з»явитися до товариства для вирішення порядку повернення коштів та/або підписання акту (а.с.44 т.1).

Беручи до уваги те, що як ТзОВ «Кредо-ІФ» так і ОСОБА_3 ствердили суду про те, що 31.08.2011 року між ТзОВ «Радіоремсервіс» та ОСОБА_3 було укладено два попередні договори купівлі-продажу нерухомого майна, згідно яких ОСОБА_3 отримала майнові права на двокімнатну квартиру на другому поверсі дев»ятиповерхового будинку по вул. Ленкавського 4а в м. Івано-Франківську та аналогічну квартиру на п»ятому поверсі цього будинку, то аналізуючи зміст повідомлень надісланих ТзОВ «Кредо-ІФ» ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку, що такі не містять даних щодо якого саме договору необхідно подати підтверджуючі фінансові документи та який договір товариство вважає розірваним. Крім того, у повідомленні, всупереч вимог договору відсутні дані щодо обмірів квартири, зміни загальної суми договору з додаванням до нього відповідних розрахунків та даних поточного рахунку продавця для перерахунку вказаних коштів.

Необґрунтованими, на думку колегії суддів, є посилання суду першої інстанції на те, що квитанція до прибуткового касового ордера від №08 від 31.08.2011 року не може бути доказом оплати саме за договором купівлі-продажу спірної квартири, так як не містить номеру та дати договору на підставі якого ОСОБА_3 такі кошти внесено.

Згідно пояснень приватного нотаріуса ОСОБА_15 наданих нею у судовому засіданні апеляційного суду та її письмової довідки від 29.05.2017 року №165/01-16 вбачається, що приватним нотаріусом 31.08.2011 року було дійсно посвідчено два Попередні договори купівлі-продажу нерухомого майна, сторонами якого були ТзОВ «Радіоремсервіс» та ОСОБА_3, предметом договору були зобов»язання ТзОВ «Радіоремсервіс» в майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна щодо квартири загальною проектною площею 60,9 кв.м., яка розташована на другому поверсі в дев»ятиповерховому будинку за номером 4а по вул. Ленкавського в м. Івано-Франківську та щодо аналогічної квартири яка розташована п»ятому поверсі даного будинку.

12.06.2015 року нотаріусом посвідчено договір за реєстровим №1007 про розірвання договору, який припинив зобов»язання передбачені Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 31.08.2011 року за реєстровим №2276 щодо квартири на другому поверсі. При підписанні даного договору сторони підтвердили, що продавець передав, а покупець отримав суму завдатку, яка обумовлена попереднім договором, а саме грошові кошти в сумі 299 000 грн. до підписання договору. При підписанні договору ОСОБА_3 повернула представнику ТОВ «Радіоремсервіс» всі документи, у тому числі і прихідний касовий ордер.

Попередній договір щодо квартири, яка розташована на п»ятому поверсі був розірваний сторонами при укладенні договору переуступки прав на третю особу 26.06.2014 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що представлена ОСОБА_2 квитанція до прихідного касового ордера №08 від 31.08.2011 року є підтвердження оплати ОСОБА_3 за квартиру, яка розташована на п»ятому поверсі буд. 4а по вул. Ленкавського в м. Івано-Франківську, згідно Договору купівлі-продажу від 31.08.2011 року №1/2011 року.

У зв»язку з наведеним, підстав для припинення Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.08.2011 року № 1/2011 укладеного між ТзОВ «Радіоремсервіс» та ОСОБА_3, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необгрунтованості позовних вимог ТзОВ «Кредо-ІФ» та ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу нерухомого майна з підстав недотримання порядку заміни кредитора у зобов»язанні та відсутність у ОСОБА_5 як представника ТзОВ «Кредо ІФ» повноважень на укладення такого договору.

Відповідно до положень п.1ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов'язанні, згідно ч.1ст. 516 ЦК України, здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно з п.8.7 Договору купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 31.08.2011 року покупець вправі передавати свої права і обов»язки за даним Договором (повністю або частково) третім особам тільки після одержання письмової згоди на таку передачу від продавця.

Договір відступлення права вимоги від 26.06.2014 року є тристороннім, його укладено між ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ТзОВ «Кредо-ІФ», від імені якого діяла уповноважена особа ОСОБА_5

Зважаючи на те, що договір не містить вимог щодо форми письмової згоди продавця, то суд дійшов вірного висновку що підписання даного Договору представником ТзОВ «Кредо-ІФ» ОСОБА_5 є формою письмової згоди продавця на передання покупцем права вимоги за Договором купівлі-продажу нерухомого майна № 1/2011 від 31.08.2011 року на користь третьої особи.

Суд першої інстанції дійшов також правильного висновку про те, що не знайшли свого підтвердження доводи ТзОВ «Кредо-ІФ» на відсутність у ОСОБА_5 повноважень на підписання Договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року як підставу недійсності даного правочину.

ТзОВ «Кредо-ІФ» у своїх позовних вимогах посилалось на те, що положенням п.8.5.8. Статуту товариства - укладення угод та інших правочинів щодо розпорядження майном на суму більше 50000 грн. здійснюється директором за рішенням загальних зборів товариства.

Разом з тим, за Договором відступлення права вимоги - ТзОВ «Кредо-ІФ» не будучи володільцем майнових прав на квартиру не виступало продавцем чи розпорядником майна, а тільки надало згоду на відступлення майнових прав від ОСОБА_3 до ОСОБА_2, що передбачено укладеним між сторонами договором.

Крім того, судом першої інстанції не встановлено доказів недобросовісності в діях ОСОБА_5 як представника ТзОВ «Кредо-ІФ на підставі довіреності підписувала даний договір.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на те, що суд безпідставно відхилив її доводи про те, щодо порушення порядку заміни кредитора в Договорі відступлення права вимоги від 26.06.2014 року за Договором купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 31.08.2011 року та щодо відсутності у ОСОБА_5 повноважень на підписання Договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року не знайшли свого підтвердження у засіданні апеляційного суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги представника ОСОБА_1

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ТзОВ «Кредо-ІФ» про визнання припиненим договору купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 31.08.2011 року та визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог.

В решті рішення суд слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 - відхилити.

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ТзОВ «Кредо-ІФ» до ОСОБА_2, ОСОБА_16 про визнання припиненим договору купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 31.08.2011 року та визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року скасувати та ухвалити цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ТзОВ «Кредо-ІФ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання припиненим договору купівлі-продажу нерухомого майна №1/2011 від 31.08.2011 року та визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 26.06.2014 року відмовити.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_17