Справа № 307/2721/17
Провадження № 2/307/1542/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Фера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та зміну розміру стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, де третя особа орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та зміну розміру стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з 12 червня 2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу вони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 8 червня 2009 року за рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області шлюб між ними розірвано, неповнолітню доньку ОСОБА_3 залишено на її вихованні. Причиною розірвання шлюбу стали сварки та побої, нанесені їй в присутності малолітньої дитини, про що йдеться і в рішенні суду про розірвання шлюбу. Відповідач не бачив дитину з першого місяця її народження і до 2017 року. 25 вересня 2009 року Тячівським районним судом у справі №2-1552/09 винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої дитини, про те відповідач аліменти майже не сплачував. 25 червня 2012 року Тячівським районним судом винесено рішення по справі №711/3895/2012 про збільшення розміру аліментів з 350 гривень до 600 гривень щомісячно. Листом від 23 травня 2014 року №6853 відділ ДВС Тячівського районного управління юстиції надіслав повідомлення як їй, так і відповідачу про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. У 2017 році вона повідомляла відповідача про те, що має намір збільшити розмір аліментів, так як починаючи з 2012 року за ним рахується немала заборгованість та й рівень споживчих цін, комунальних послуг, ліків, навчання значно зріс, але відповідач відмовився добровільно сплатити заборгованість по аліментам, а також відмовився сплачувати їх більше. Після наведеного, відповідач, не бажаючи сплачувати аліменти, з надуманих підстав вирішив подати до суду позов про спорювання батьківства. 14 липня 2017 року вони разом з донькою виїхали в м. Київ до Київського міського калічного бюро судово-медичної експертизи, де за ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.05.2017 року були відібрані зразки крові відповідача та їхньої доньки. Того дня відповідач та їхня донька побачились вперше майже за останніх 9 років. Згідно висновку судового експерта відділення судово-медичної генетичної ідентифікації №184 підтверджено та доведено біологічне батьківство відповідача ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 В подальшому відповідач на справу про оспорювання батьківства не з'явився, надіслав до суду заяву про залишення позову без розгляду. Також позивачка зазначила, що вони з відповідачем проживають окремо більше ніж вісім років, дитина проживає з нею, спорів стосовно місця проживання дитини не виникало. Весь цей час, відповідач життям доньки не цікавиться, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, навіть не вітав з днем народження. На сьогоднішній день дитині виповнилося 9 років, вона не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також, в спілкуванні з нею ніколи про нього не питала та не цікавилася. Вони з донькою проживають з її мамою в приватному будинку, дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей. Дитині вчасно проводить регулярні амбулаторні огляди. Нагляд за станом здоров'ям дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює вона. Батько участі у цій сфері життя дитини не приймав та не приймає, як і в будь-якій іншій сфері її життя. Дані обставини підтверджуються довідкою Калинівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 27.07.2016 року за №113, довідкою Калинівської сільської ради від 17.07.2017 року за №2055, рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2009 року про стягнення аліментів, рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2012 року, актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.07.2017 року, характеристикою на ОСОБА_1, видану Калинівською сільською радою 17.07.2017 року №02-9/34, розрахунком заборгованості по аліментах від 05.05.2017 року та від 17.07.2017 року, повідомленням відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 23.05.2014 року за №6853. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській райдержадміністрації 30.08.2017 року відбувся всебічний та повний розгляд матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до його малолітньої доньки ОСОБА_3. Встановлено, що батько дитини долею дитини, навчанням та її станом здоров'я не цікавиться, участі у її вихованні та утриманні не приймає, з донькою не спілкується та до дитини не приїжджає. Враховуючи інтереси дитини орган опіки та піклування державної адміністрації зробив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона власними силами, самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати їхню доньку, а також виконувати всі інші обов'язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхньої дитини. Враховуючи той факт, що дитина подорослішала і витрати на її утримання кожного року зростають, її доходів не вистачає для покриття всіх необхідних витрат на дитину, її навчання, лікування, придбання одягу, оплати комунальних послуг та інших необхідних витрат, вона власного житла не має та проживає у будинку матері, про те це не цікавить відповідача взагалі, йому байдужа доля своєї рідної доньки. Вона на даний час не працює, а тому не може у достатній мірі самостійно забезпечити потреби дитини. З огляду на викладене, враховуючи працездатний вік та нормальний стан здоров'я відповідача, зміну обставин, що впливають на визначення розміру аліментів, розмір середньомісячної заробітної плати штатного працівника, що має тенденцію до збільшення, збільшення розміру прожиткового мінімуму для дітей, зростання рівня споживчих цін, з урахуванням вікових особливостей дитини, зростання витрат на її утримання, що вплинуло на її матеріальний стан у сторону його погіршення, вважає, що розмір аліментів, присуджений до стягнення з відповідача ОСОБА_2 у відповідності до рішення Тячівського районного суду від 25.06.2012 року, підлягає збільшенню до рівня 2000 гривень щомісячно на утримання дитини у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі.

Просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Калини, батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшити розмір стягуваних аліментів та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Калини на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 гривень щомісячно і до її повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просять позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він з дитиною не спілкувався тому що позивачка ОСОБА_1 йому не дозволяла та казала, що дитина не являється його донькою, після чого він звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства. Він дитині допомагав, передавав речі. Позов в частині позбавлення батьківських прав не визнає взагалі та просить в цій частині позову відмовити. Щодо збільшення розміру стягуваних аліментів, просить позов задовольнити частково, а саме на суму 1000 гривень.

Представник органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Монич К.П. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_2 значиться її батьком (а.с.15).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 8 червня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.12).

Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2009 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 350 гривень щомісячно і до її повноліття (а.с.13).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2012 року розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 збільшено та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття (а.с. 14).

Згідно довідки, виданої Калинівською сільською радою за №2055 від 17.07.2017 року, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та до кладу її сім'ї входять донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.21).

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.07.2017 року стверджується, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2, разом з матір'ю та донькою ОСОБА_3 Дитина навчається в другому класі, знаходиться на утриманні та вихованні матері. Батько дитини разом з сім'єю не проживає, матеріально не забезпечує (а.с.22).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам Тячівського РВ ДВС від 17.07.2017 року залишок заборгованості по аліментах відповідача ОСОБА_2 перед позивачкою за січень - липень 2017 року становить 24900 гривень (а.с.26).

Відповідно до наданої характеристики на ОСОБА_1 вона народилася та проживає в с.Калини, розлучена, в неї на утриманні знаходиться неповнолітня донька. Скарг відносно ОСОБА_1 не надходило, порушень громадського порядку не вчиняла (а.с.23).

Довідкою від 27 липня 2017 року за №113, виданою дирекцією Калинівської школи стверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в третьому класі. Батько дитини за роки навчання батьківські збори не відвідував, навчанням доньки не цікавився (а.с. 24).

Згідно до висновку органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації від 30.08.2017 року за №267 ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, в якому в них народилась донька ОСОБА_3. Однак їх сімейне життя не склалося, у 2010 році шлюб між подружжям було розірвано і донька залишилась на вихованні матері. Зі слів ОСОБА_1 батько зовсім не бере участі у вихованні доньки, не спілкується з нею та не підтримує доньку матеріально. Аліменти, призначені рішенням суду на утримання дитини, не сплачує. Відповідно до розрахунку Тячівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області заборгованість по сплаті аліментів становить 24900 гривень. Відповідно до довідки Калинівської ЗОШ І-ІІ ступенів, за роки навчання ОСОБА_3 батько навчанням доньки не цікавився та не відвідуав батьківські збори. ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно доньки, що також підтверджується письмовими свідченнями сусідів. ОСОБА_2 мав сумніви, що являється біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 і звернувся з позовною заявою до суду про оспорювання батьківства. Згідно висновку судового експерта відділення судово-медичної генетичної ідентифікації підтверджено його біологічне батьківство (а.с.28)

Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Батько жодного разу не бачив дитину, не передавав подарунків, батьки відповідача також життям дитини не цікавилися.

Відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні матеріалами справи доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому, для захисту прав та інтересів неповнолітньої, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 слід задовольнити і позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану когось із них.

В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає разом з неповнолітньою донькою у будинку матері та веде сама догляд за нею, а також майновий стан відповідача, який не має постійного місця праці і заробіток якої носить нерегулярний мінливий характер, має на утримання двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 від іншого шлюбу, веде догляд за пристарілою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Разом з цим, з часу прийняття щодо стягнення аліментів з відповідача істотно збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму та матеріальний стан позивачки.

А тому виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, розміру прожиткового мінімуму на дитину, який значно збільшився з моменту присудження аліментів, можливість відповідача сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1000 гривень, що відповідач сам визнав у судовому засіданні, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини, а в решті позову в цій частині відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.. 4, 10, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.150, 164 ч.1 п.2, 166 ч.2, 180, 192 СК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с Калини, Тячівського району, Закарпатської області, України, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с Калини, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 гривень щомісячно, і до її повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : В.І.Бобрушко