Справа №701/701/17-ц
Номер провадження2/701/379/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - А.І. Костенка

при секретарі - М.А. Чикуровій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Добрянської сільської ради с. Добра, Маньківського району, Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до відповідача з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спираються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Добра Маньківського району Черкаської області померла мати позивачів - ОСОБА_3, про що 6 січня 2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 1. Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 6 січня 2016 року Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області. За життя ОСОБА_3 зробила таке заповітне розпорядження: «все належне мені майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося б, і взагалі все те, на що я за законом матиму право і що буде належати мені на момент смерті, заповідаю ОСОБА_2 ОСОБА_1». Заповіт посвідчений секретарем Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №9, не змінений і не скасований. Отже, спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1. 20.01.2016 року ОСОБА_2 подав заяву до Маньківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері - ОСОБА_3 та державним нотаріусом відкрита спадкова справа №10 за 2016 рік. 17.03.2017 року ОСОБА_1 подав заяву до Маньківської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3. 18.03.2017 року постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з непред'явленням правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. Оскільки отримати правовстановлюючий документ можливості немає у зв'язку зі смертю спадкодавця, що і змусило позивачів звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивачі та їх представник до суду не з'явилися, але надали суду заяву, в якій просили справу слухати в їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник Добрянської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Добра Маньківського району Черкаської області померла мати позивачів - ОСОБА_3, про що 6 січня 2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 1. Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане 6 січня 2016 року Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області. За життя ОСОБА_3 зробила таке заповітне розпорядження: «все належне мені майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося б, і взагалі все те, на що я за законом матиму право і що буде належати мені на момент смерті, заповідаю ОСОБА_2 ОСОБА_1». Заповіт посвідчений секретарем Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №9, не змінений і не скасований. Отже, спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1. 20.01.2016 року ОСОБА_2 подав заяву до Маньківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері - ОСОБА_3 та державним нотаріусом відкрита спадкова справа №10 за 2016 рік. 17.03.2017 року ОСОБА_1 подав заяву до Маньківської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_3. 18.03.2017 року постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з непред'явленням правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. Відповідно висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства заперечень щодо визнання права власності на будинок немає. Позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки вступили в управління спадковим майном, отримали прав власності на частину спадкового майна. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦКУ спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦКУ визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені; У статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до закону спадщина належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини, як спадкоємці вони є власниками майна в порядку спадкування, зобов'язані утримувати майно, здійснювати його державну реєстрацію, але не можуть цього зробити через відсутність правовстановлюючого документа і неможливістю отримати його у зв'язку зі смертю спадкодавця, тому позов позивачів підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 322, 328, 376, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1277 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Добра Маньківського району Черкаської області, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями розташований по АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

Суддя А. І. Костенко