Справа № 154/2132/17 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Провадження № 22-ц/773/1363/17 Категорія: 66 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І.., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.,

заінтересованої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Військової частини НОМЕР_1 , заінтересована особа - ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 померлим за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2017 року ,

встановила:

Військова частина звернулась до суду з заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим.

Заяву обґрунтовує тим, що 10.04.2014 року громадянина ОСОБА_2 , який проживав за адресою село Дарівка, Ковельського району Волинської області було призвано на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303 « Про часткову мобілізацію» Ковельським ОМВК до лав Збройних сил України. 11 квітня 2014 року він прибув для проходження служби до військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 11.04.2014 року № 79 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, а також призначений на посаду старшого телеграфіста центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку. У зв`язку з розформуванням військової частини НОМЕР_2 ( 51 окремої механізованої бригади, військова частина НОМЕР_3 ), правонаступником було визнано військову частину НОМЕР_1 (14 окрема механізована бригада, військова частина НОМЕР_5 ).

29 серпня 2014 року під час виконання бойових завдань в зоні АТО, рядовий ОСОБА_2 під час виходу українських військ з району міста Іловайськ Донецької області зник безвісти. Будь-які дані про місцезнаходження військовослужбовця ОСОБА_2 станом на 07.08.2017 року в частині відсутні. В місті постійного проживання ОСОБА_3 за адресою: село Дарівка, Ковельського району, Волинської області немає жодних відомостей про його місцеперебування з 29.08.2014 року. Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_5 -польова пошта (по стройовій частині) від 01.12.2014 року №20 рядового ОСОБА_2 , який зник безвісти, з 01 грудня 2014 року зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_5 , як правонаступника Військової частини НОМЕР_2 .

Беручи до уваги викладене просили суд оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дарівка, Ковельського району Волинської області померлим. Днем смерті ОСОБА_2 , вважати 29.08.2014 року, тобто день його вірогідної смерті.

Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2017 року заяву Військової частини НОМЕР_1 , заінтересована особа - ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 померлим залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленим та порушенням норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити рішення, яким задовольнити заяву Військової частини НОМЕР_1 та визнати ОСОБА_2 померлим.

Колегія суддів заслухавши пояснення заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення заяви Військової частини НОМЕР_1 про визнання військовослужбовця померлим без розгляду, суд першої інстанції вказав про існування спору про право.

Однак, колегія суддів з даними висновками суду першої інстанції погодитися не може оскільки такі зроблені передчасно без з`ясування усіх обставин справи.

Порядок розгляду справ окремого провадження регламентовано ст. 235 ЦПК України, відповідно до положень якої справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, що зумовлено особливостями справ окремого провадження, у тому числі й про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: відсутністю спору про право.

За правилами ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з норм ч.6 ст. 235 ЦПК України, якою передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На законодавчому рівні не визначено поняття - спір про право. Однак, аналіз ст. 3 ЦПК дає можливість дійти висновку, що спір про право - об`єктивно виражене протиріччя волевиявлень двох сторін, що складається з вимоги одного боку і фактичного невиконання цієї вимоги з іншого боку. Для того, щоб з`ясувати наявність спору про право необхідно виконати вимоги закону щодо розгляду справ окремого провадження.

Залишаючи без розгляду заяву Військової частини НОМЕР_1 суд першої інстанції в ухвалі вказав про заперечення заінтересованою особою оголошення її сина ОСОБА_2 померлим. При цьому суд першої інстанції взагалі не зазначив, щодо якого права саме існує спір між сторонами.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції заінтересована особа ОСОБА_1 пояснила, що вона заперечує про встановлення фату смерті її сина у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували дану обставину. Вказувала, що покази свідків, які зазначенні у заяві військової частини, є суперечливими між собою. Сама заява військової частини містить суперечливі дані про час та місце загибелі військовослужбовця. На її переконання ОСОБА_1 може бути живим та перебувати у полоні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у даній цивільній справі має місце не визнання заінтересованою особою заявленої вимоги, а не спір про право як про це зазначив суд першої інстанції.

З заяви Військової частини НОМЕР_1 вбачається, що оголошення ОСОБА_2 померлим необхідне для наявності та обліку особового складу самої військової частини, а також з метою врегулювання юридичних аспектів, які виникли між військовослужбовцем ОСОБА_2 та Військовою частиною НОМЕР_1 .

Заява Військової частини не містить будь-яких вимог майнового характеру, зокрема припинення грошового забезпечення військовослужбовця.

В свою чергу заінтересована особа ОСОБА_1 також не заявляє жодних вимог майнового характеру, та не обґрунтовує своє заперечення наявністю будь-якого майнового спору за наслідками визнання померлим ОСОБА_2 .

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст. 1 ЦПК України)

Беручи дот уваги наведене суд першої інстанції мав би заслухавши пояснення сторін, оцінити докази, які надані заявником на підтвердження заявлених вимог, з врахуванням приписів ст. 46 ЦК України ( попередньо уточнивши на підставі якої частини заявник просить визнати особу померлою) вирішити справу по суті.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1ст. 311 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити рішення за результатом розгляду заяви про оголошення особи померлою, то апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2017 року в даній справі скасувати, а справу направити до того ж суду для продовження розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :