Пр. № 2-/638/3961/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Семіряд І.В.

при секретарі - Романовій О.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом в якому просять визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 за набувалою давністю та за ОСОБА_3 право власності на ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 за набувалою давністю.

Разом з позовом позивачі надали заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Прохання забезпечити свій позов мотивує тим, що існують наявність законодавчо визначені підстави для набуття права власності на квартиру за набувалою давністю, а відповідач не бажає вчиняти будьякх дій щодо приватизації квартири та оформлення права власності на квартиру, у них є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити його виконання після ухвалення рішення, якщо позовні вимоги будуть задоволені судом.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у звязку із якими потрібно забезпечити позов,

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові №9 від 22.12.2006р. звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

За змістом ст. 152 ЦПК України, вбачається, що заборона відчуження майна допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

При розгляді заяви суд враховує зміст заявлених позовних вимог, та те, що між сторонами дійсно виник спір.

Розглянувши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд встановив, що при поданні вказаної заяви, заявники посилається лише на загальні підстави для накладення арешту що незабезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення, при цьому переконливих доводів щодо причин, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтувань його необхідності, тощо, не навів.

Крім того, заявниками не надано доказів що спірна квартири належить відповідачу, а як вбачається з позовної заяви зазначена квартира взагалі не приватизована, і була надана ОСОБА_6 у користування.

Керуючись ст.ст. 151, 152, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали.

СУДДЯ : Семіряд І.В.