Справа № 473/3847/17
РІШЕННЯ

іменем України

"01" грудня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі -Фінько О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення ідеальних часток в земельній ділянці, яка знаходиться у спільній власності

В С Т А Н О В И В:

13.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення ідеальних часток в земельній ділянці, яка знаходиться у спільній власності.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина яка складається з квартири в АДРЕСА_1, та 1/3 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2, частини земельної ділянки площею 0,0839 га в АДРЕСА_2, яка призначена для обслуговування жилого будинку, що належала померлому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_4 та йому, як співвласнику земельної ділянки 22.03.1994р. виконкомом Вознесенської міської ради.

Заповіт на випадок смерті ОСОБА_4 не робив. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за законом є позивач ОСОБА_1, який звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Прокопчук В.Д. з заявою про прийняття спадщини.

02.11.2017 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно 1/3 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2. Стосовно оформлення спадщини на земельну ділянку площею 0,0839 га, розташовану за адресою АДРЕСА_2, призначену для обслуговування житлового будинку, нотаріусом було відмовлено, оскільки частки в земельній ділянці не визначені та з приводу цих питань рекомендовано звернутися до суду.

В зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про визначення часток в майні, що належить на праві спільної власності.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 повністю підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Вознесенської міської ради Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 є рідним братом померлого, що підтверджується рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2017 року про встановлення факту родинних відносин.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина яка складається з квартири в АДРЕСА_1,; 1/3 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2,; частини земельної ділянки площею 0,0839 га в АДРЕСА_2, яка призначена для обслуговування жилого будинку.

Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_4 та позивачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 22.03.1994р. виконкомом Вознесенської міської ради та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №404. Факт належності вказаного Державного акту ОСОБА_4 встановлено рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 листопада 2017 року.

Заповіт на випадок смерті ОСОБА_4 не робив. Спадкоємцем після його смерті за законом є його рідний брат ОСОБА_1, який звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Прокопчук В.Д. з заявою про прийняття спадщини.

Однак при зверненні до нотаріуса стосовно оформлення спадщини на земельну ділянку площею 0,0839 га, розташовану за адресою АДРЕСА_2, призначену для обслуговування житлового будинку, нотаріусом було відмовлено, оскільки нотаріусом було встановлено, що земельна ділянка належить двом особам на праві спільної сумісної власності й такми чином, немає можливості визначити яка саме частка належить спадкодавцю. (довідка роз'яснення від 09.10.2017 року № 566/01-16

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняли її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Позивач ОСОБА_1, успадкував за заповітом 2/3 частини житлового будинку в АДРЕСА_2, та брат, ОСОБА_4, успадкував за заповітом 1/3 частини вказаного будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 10.11.1992 р. Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою.

Земельну ділянку, на якій знаходиться будинок АДРЕСА_2 було приватизовано. 22.03.1994 року виконкомом Вознесенської міської ради був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, де співвласниками зазначені: ОСОБА_1, та ОСОБА_4. В зазначеному Державному акті не вказані в яких частках власникам належить зазначена земельна ділянка.

Ст.355 ЦК України передбачає, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), що виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст.42 Земельного Кодексу України (в редакції 1991р.. на час приватизації земельної ділянки)- громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов'язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

Відповідно до положень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" за №7 від 16.04.2004р. зазначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку, розмір часток в спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, при визначенні частини спільної земельної ділянки, право на користування якою мають позивачі, слід виходити з розміру їх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Оскільки, на час видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, співвласником житлового будинку були: ОСОБА_1, та йому належало 2/3 частини житлового будинку, і його брат, ОСОБА_4, якому належала 1/3 частина будинку, то відповідно до цих часток в житловому будинку кожному з них належали і відповідно ідеальні частки земельної ділянки.

Відповідно до ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладених обставин, керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 214, 215 218, 221, 223, 291-294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити повністю.

Визначити за ОСОБА_1 2/3 ідеальні частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0839 га, що передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2.

Визначити за ОСОБА_4 1/3 ідеальні частки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0839 га, що передана для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: М.М. Ротар