АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2892/17 Головуючий І-ої інстанції:Грищенко І. О.
Справа № 638/7874/16-ц Доповідач: Сащенко І.С.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку квартири, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку квартири.

В обґрунтування вимог зазначала, що 1995 році померла її тітка ОСОБА_4, яка на час смерті проживала з нею та членами її родини. Заповіту не залишила, спадкоємців за законом у неї не було. До цього часу на 1/5 частину квартири №4 в будинку №3 майдан Конституції в м. Харкові спадок не оформлювався. Після звернення до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину.

Справа була розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.12.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину кватири № 4 в будинку №3 майдан Конституції в м. Харкові.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем, адже вона знала про незаконність володіння спірним майном.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 та визнаючи за нею право власності на 1/5 частину спірної квартири суд першої інстанції виходив з того, що вона на протязі значного часу добросовісно, відкрито та безперервно володіла чужим майном, тому є всі підстави для визнання права власності за набувальною давністю.

Судова колегія не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Встановлено, що квартира № 4 в будинку №3 на майдані Конституції в м. Харкові на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.02.1994 року належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 ( а.с. 12 )

ОСОБА_4 померла 04.09.1995 року ( а.с. 14 ).

За твердженням позивачки, ОСОБА_4 є її близькою родичкою рідною тіткою.

Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За замістом зазначеної статті набувальна давність поширюється на випадки фактичного незаконного володіння особою чужим майном, при цьому володілець не знав і не міг знати, що він володіє чужою річчю, тобто обставини, за яких виникло володіння чужою річчю не давали сумніву щодо правомірності набуття права володіння цим майном.

Згідно з розясненнями, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

З підстав набувальної давності може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

Оскільки в розумінні ст. 344 ЦК України позивач не є добросовісним володільцем спірної частини квартири, власник якого відомий, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність передбачених ст. 344 ЦК України правових підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на частину квартири за набувальною давністю.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ст. 309 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.1,3,4; 313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2016 року скасувати, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді