У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Хилевича В.С.,

секретар судового засідання - Вихотень В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 16 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16 червня 2017 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що з відповідачем перебувала у шлюбі тривалий час, з листопада 1977 року по серпень 2016 року. Також судом було встановлено, що за час шлюбу вона стала інвалідом третьої групи довічно, з 02.12.1998 року, а з 09.09.2014 року інвалідом першої групи. При цьому жодним чином відповідач не приймав участі у витратах, пов'язаних із захворюваннями на які вона хворіла та хворіє і на даний час, незважаючи на те, що відповідач проживає у тому ж будинку, займаючи іншу його половину.

Відмовляючи у задоволенні позову суд не навів жодного доказу, що відповідач потребує значних матеріальних витрат на лікування та не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу за відсутності у нього інших утриманців.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд посилається також на наявність трьох повнолітніх дітей, які є працездатними особами. При цьому суд не врахував, що обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, згідно ст. 202 СК, не є абсолютним.

Діти позивачки не мають можливості постійно надавати їй матері допомогу.

З огляду на вищенаведені обставини вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Судом встановлено, що з 19 листопада 1977 року по 18 серпня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Острозького районного __________________________________________________________________________

Справа № 567/1228/16-ц Головуючий в суді І інстанції - Венгерчук А.О.

Провадження № 22-ц/787/1242/2017 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

суду Рівненської області від 18.08.2016 року (а.с. 2, 3).

Відповідно до ксерокопії посвідчення № НОМЕР_1 від 02.10.2014 року ОСОБА_3 встановлено першу групу інвалідності довічно (а.с. 4).

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Острозькому районі Рівненської області № 1901/02 від 06 вересня 2016 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком в розмірі 1320,94 гривень щомісяця (а.с.5).

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Острозькому районі Рівненської області № 1, пенсія ОСОБА_4 за грудень 2016 року становила 1002,46 гривень ( а.с. 20).

Відповідно до довідки Острозького районного центу первинної медичної допомоги, ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку в сімейного лікаря (а.с.21).

Як вставлено судом та не заперечується сторонами вони мають трьох повнолітніх працездатних дітей.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: непрацездатність одного з подружжя; потребу в матеріальній допомозі (нужденність); спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Виходячи з наведеного, розмір пенсії, яку отримує позивачка, не є меншим, ніж розмір прожиткового мінімуму.

Частинами 1, 2 ст. 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Як закріплено у правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу, непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

За таких обставин, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Як правильно встановлено місцевим судом, позивач забезпечена прожитковим мінімумом у зв"язку з чим їй правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 16 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.В. Хилевич