Провадження № 2-о/537/88/2017
Справа № 537/3044/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2017 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник, ОСОБА_2, звернулась до суду із заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 08 травня 1981 року по 21 листопада 1983 року; встановити факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25 жовтня 2016 року.

Відповідно до частини 3 статті 235 Цивільно-процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Пунктом 3 частини 2 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Згідно із пунктами 5 і 6 статті 119 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2, вона не відповідає встановленим вище чинним цивільно-процесуальним законодавством вимогам.

Так, згідно змісту заяви ОСОБА_2, вона просить встановити факт її перебування у шлюбі з ОСОБА_3 в період з 08 травня 1981 року по 21 листопада 1983 року.

Як вбачається зі змісту заяви, необхідність звернення до суду із зазначеною вимогою обумовлена оформленням заявницею документів для укладення шлюбу з громадянином ОСОБА_5.

Відповідно до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, що регламентує порядок розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від встановлення цих фактів в судовому порядку залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Однак, ні зі змісту заяви, ні з доданих до неї документів не зрозуміло, яким чином встановлення факту перебування у шлюбі з ОСОБА_3 в період з 08 травня 1981 року по 21 листопада 1983 року може вплинути на укладення шлюбу заявниці з громадянином ОСОБА_5, тобто відсутня відповідь уповноважених органів, що обумовлює необхідність встановлення зазначеного ОСОБА_2 факту з метою укладення шлюбу з громадянином іншої держави.

Пунктом 3 частини 1 статті 258 Цивільно-процесуального законодавства України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.

Однак, в заяві ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту перебування її у шлюбі з ОСОБА_3 в період з 08 травня 1981 року по 21 листопада 1983 року, відсутні посилання на докази, що підтверджують зазначену обставину.

Окрім того, заявник просить встановити факт належності їй витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25 жовтня 2016 року, при цьому зазначає, що судом вже розглянуто заяву з аналогічною вимогою, та судовим рішенням, яке набрало законної сили, відмовлено в задоволенні заяви щодо зазначеної вимоги.

Вказаний факт підтверджується наданою заявником копією рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, яке набрало законної сили 15 травня 2017 року.

У звязку з викладеним, 25 липня 2017 року судом винесено ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення встановлених суддею недоліків, а саме для уточнення вимог.

Відповідно до вимог частини 2 статті 121 Цивільно-процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, встановлені статтями 119, 120 Цивільно-процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною і повертається заявникові.

На виконання вказаної ухвали заявником 07 серпня 2017 року було надано до суду уточнену заяву, однак, як вбачається з її змісту, встановлені суддею недоліки заявником не були усунені, тому заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись статтями 119, 121 Цивільно-процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: Д.О. Зоріна