У Х В А Л А

17 листопада 2017 року Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тітова Т.А.., розглянувши заяву Комунального підприємства « Компанія « Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно каналізаційного господарства про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на те, що останнім надавались послуги з питного водопостачання та водовідведення за адресою м. Білицьке вул. Праці 40/22. Просить видати судовий наказ про стягнення боргу у розмірі 9716,20 грн, та сплачений судовий збір у розмірі 800 грн.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу, з урахуванням доданих до неї документів, вважаю, що необхідно відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу враховуючи наступне.

Відповідно до п.2 ч.3ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу боржники є користувачами послуг з питного водопостачання та водовідведення за адресою м.. Білицьке вул. Праці 40/22 та мають борг за вказаною адресою за надані послуги в розмірі 9716,20 грн. Борг виник за період з 01.01.2010 року.

Згідно п.9 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із поданої заяви, заявник звернувся до суду із заявою 16 листопада 2017 року., в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржників суми заборгованості, що виникла у період з 01.01.2010 р. по 01.10.2017 р.

Даних про те, що перебіг позовної давності переривався, заявником не надано.

Таким чином, заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості, з пропуском строку позовної давності.

В звязку з чим, суд вбачає, що є спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. ст.96, 100, 101, 256,257 ЦПК України, суд -

У Х В АЛ И В:

Відмовити у прийнятті заяви, Комунального підприємства « Компанія « Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управаління водопровідно каналізаційного господарства про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Розяснити заявнику, що згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Позивач у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України в разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.А. Тітова

17.11.2017