_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/9856/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27.11.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

24.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 18.04.2009 року та зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 296.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 до заяви про розірвання шлюбу додається свідоцтво про реєстрацію шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви не надано оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Зазначений позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст. 120 ЦПК України, а саме: позивачем в порушення частини 2 зазначеної статті не надано копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, для відповідача.

Окрім того, зазначений позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір належним чином.

До позовної заяви позивачі надали копію квитанції про сплату судового збору № 0.0.901576701.1 від 23.11.2017 року у розмірі 640,00 грн.

Положеннями п. 26-27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року передбачено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надана позивачем квитанція № 0.0.901576701.1 від 23.11.2017 року у відповідності до положень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 60 від 27.03.2017 року, не може бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, яка подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, яка подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути зазначені в ухвалі недоліки у пятиденний строк з дня отримання нею ухвали суду.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Васильків О. В.