Справа № 2-406/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Висоцької Г.А.,

при секретарі -Радєвій Н.В.

за участю головного державного виконавця Бутковського І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки подання головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ :

03.08.2017 року головний державний виконавець Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа), посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання обовязку, покладеного на нього рішеннями суду :

- від 17.11.2009 року по цивільній справі № 2-1999/2009 за позовом ВАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 солідарно з іншими особами стягнуто заборгованість за кредитним договором на суму 469008.62 грн.

- від 25.08.2010 року по цивільній справі 2-406/2010 про стягнення із зазначеної особи на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором солідарно із іншими особами у розмірі 1335026.05 грн.

В судовому засіданні головний державний виконавець Вознесенського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_3 подання підтримав і обґрунтовуючи необхідність встановлення обмежень у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, посилався на ухилення боржника від явки до Вознесенського ВДВС на виклики від 04.04.2016 року та 19.06.2017 року та надання ОСОБА_1 письмової відповіді про відсутність будь-якого належного йому майна, хоча таке майно існує, як то частка квартири АДРЕСА_1 (після перейменування Героїв України) в м. Вознесенську Миколаївської області, до якої немає доступу, та 11 транспортних засобів, які обліковуються за боржником, але знаходяться в розшуку.

Державний виконавець зазначив, що боржник систематично перетинає кордон України не для лікування, а тому що займається бізнесом, хоча підтвердження цьому не має.

Боржник ОСОБА_1 та інші заінтересовані особи для розгляду зазначеного подання в порядку ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України до суду не викликався, однак 04.08.2017 року від нього на адресу суду надійшла заява із запереченнями проти тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон із додатками та посиланням на ті обставини, що державний виконавець, має доступ до Державних реєстрів рухомого і нерухомого майна і відповідно всю інформацію про належне йому майно, щодо якого вже проводилися виконавчі дії.

З приводу нерухомого майна зазначив, що через стан здоровя перебував на лікуванні в різних медичних закладах, тому не отримував повідомлення державного виконавця, але останній мав можливість у інший спосіб отримати доступ до житла.

Щодо транспортних засобів, то вказав, що розпорядився ними, фактично продав, ще до прийняття судами рішень про стягнення з нього заборгованості за кредитними договорами, всю зазначену інформацію повідомив державному виконавцю і вона може бути перевірена ним.

Крім того, зазначив, що він змушений проходити процедуру очищення крові за межами країни, у звязку із перенесеною операцією на серці, про що повідомляв державного виконавця.

Отже, жодних перешкод у примусовому виконанні рішень судів він не чинив, про отримання державної соціальної допомоги державного виконавця повідомив, законних підстав для неодноразового звернення до суду і в даному випадку також з приводу обмеження його у праві виїзду за кордон немає, тому просить у задоволенні подання відмовити.

Цивільні справи за № 2-1999/09 та 2-406/2010 на час розгляду даного подання знаходяться в Апеляційному суді Миколаївської області, оскільки 14.07.2017 року надсилалися для розгляду разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.07.2017 про тимчасово обмеження його в праві виїзду за межі України без вилучення паспорта.

Подання державного виконавця має розглядатися в тій самій справі, по якій було ухвалено рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист, тобто має розглядатись в рамках зазначених судових справ, але питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень в порядку ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України має розглядатися негайно.

Дослідивши матеріали подання, матеріали зведеного виконавчого провадження № 51551124 щодо виконавчих проваджень № 48912278, № 50117088, суд прийшов до наступного.

На виконанні у Вознесенському міськрайонному відділі ДВС Головного ТУЮ у Миколаївській області знаходяться виконавчі провадження: № 50117088 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 21.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку з іншими особами на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 469008.62 грн. (постанова про відкриття 11.02.2016 року, постанова про обєднання виконавчих проваджень від 16.02.2017 року);

№ 48912278, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 09.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку з іншими особами на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 335026 грн.05 коп. (постанова про відкриття 06.10.2017 року, постанова про обєднання виконавчих проваджень від 16.02.2017 року).

Згідно з інформацією, отриманою з Державної прикордонної служби України станом на 23.05.2017 року, боржник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово протягом 2015-2017 років реалізував право на виїзд через пункти пропуску Гремяч та Бачівськ, пересуваючись при цьому, транспортом засобом з н/з ВЕ 7203ВІ та ВЕ 5252 ВО.

З матеріалів подання та виконавчих проваджень вбачається, що виконавчі дії, що призначалися державним виконавцем провадилися без належного повідомлення боржника, що не може свідчити про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішень суду.

Щодо нерухомого та рухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 та виявлене державним виконавцем під час примусового виконання, то суд вважає, що останній може вживати заходи відносно примусового виконання, діючи в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на майно та за потреби ініціювати питання примусового проникнення до житла, тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до довідки МСЕК за № 258874 та виписок з історії хвороби є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням. У звязку з перенесеною операцією на серці (протезування аортального клапану) потребує проведення періодичного ( 1 раз на три тижні, протягом 2-х років) очищення крові за допомогою медичних препаратів (біцилін-5).

Так, згідно ч.ч.2, 3 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Такі обмеження встановлені п. 5 ч. 1ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377- 1 ЦПК України.

Відповідно до них, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Обумовлене питання вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, на виконанні якого знаходиться виконавчий документ.

Розгляд подання проводиться без особистої участі сторін та заінтересованих осіб, але за участю державного виконавця, тому боржник позбавлений можливості надавати заперечення та докази проти цього.

В звязку з чим саме на державного виконавця покладається обовязок доведення належними доказами наявність підстав для застосування до боржника такої крайньої міри як обмеження в праві виїзду за межі України.

При цьому, з метою всебічного та повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить зясувати наступні обставини:

- факт належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, суть та розміри його зобовязань;

- наявність у боржника можливості виконати (майнові) зобовязання (рішення), зокрема наявність у нього необхідного для цього майна, коштів, доходів, відсутність обєктивних перешкод для виконання;

- факт ухилення від виконання (активні дії або бездіяльність);

- наявність у боржника можливості та необхідності виїзду за межі України, причини виїзду.

Форма та зміст подання державного виконавця має відповідати вимогам розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, в редакції від 5 жовтня 2016 року (далі - Інструкція), зокрема подання має містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

Отже, відповідно до частини 2 статті 10 ЦПК наявність обставин, за яких може бути встановлено обмеження, в тому числі і наявність умислу боржника на ухилення від виконання зобов'язань, покладається на суб'єкта подання - державного виконавця. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Сам факт наявності невиконаних зобовязань не може бути достатньою підставою для встановлення обмеження у виїзді за межі України.

З урахуванням викладено, суд вважає, що подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України є безпідставним, оскільки така заборона є крайньою мірою забезпечення виконання зобовязання і не може бути застосована до зазначеного боржника через недоведеність свідомого ухилення його від виконання своїх зобовязань та стан здоровя, що потребує систематичного лікування в тому числі за кордоном.

Керуючись ст. ст.209-210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, що не брали участь в розгляді справи - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Висоцька Г.А.