Справа № 158/2294/17 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Провадження № 22-ц/773/1545/17 Категорія: 44 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20 листопада 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Осіпука В.В., Русинчука М.М.,

з участю:

секретаря - Лимаря Р.С.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення із жилого приміщення, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 без надання іншого житла.

В ході розгляду даної цивільної справи відповідач ОСОБА_2 подала суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення іншої цивільної справи, яка перебуває в провадженні Ківерцівського районного суду Волинської області, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування будинку.

В обґрунтування вимог клопотання відповідач зазначає, що у цивільній справі за позовом їх матері ОСОБА_4 порушено питання про визнання недійсним договору дарування, на підставі якого ОСОБА_1 набув право власності на цей будинок та вимагає захисту свого права шляхом її виселення зі спірного житла.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2017 року клопотання ОСОБА_2 задоволено та зупинено провадження у даній справі до вирішення іншої цивільної справи.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати через порушення норм процесуального права.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення спору у даній справі є неможливим без вирішення справи, в якій предметом спору є визнання договору дарування будинку недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, яка зазначена в п. 4 ч. 1 цієї статті, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у даній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 набув право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2, на підставі договору дарування будинку від 27 березня 2012 року, укладеного між батьком сторін ОСОБА_5 (дарувальником), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та позивачем ОСОБА_1 (обдаровуваним).

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідачі порушують його права як законного власника будинку і земельної ділянки тим, що не будучи членами його сім'ї, вселилися в 2010 році до батьків і проживають у будинку до цього часу без його згоди та ігнорують прохання про добровільне виселення, мотивуючи необхідністю догляду за матір'ю, що не дає змоги йому вільно користуватися своїм майном, і це призвело до його звернення із даним позовом до суду.

Подаючи до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у даній справі, відповідач ОСОБА_2 зазначила, що про існування договору дарування не було відомо ні їй, ні матері ОСОБА_4, якій на праві спільної сумісної власності належить вказаний жилий будинок та земельна ділянка, а тому у разі задоволення позовних вимог у справі №158/1908/17, позов ОСОБА_1 не підлягатиме задоволенню у зв'язку з відсутністю в останнього підстав для їх виселення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначився із характером спірних правовідносин у даній справі та у справі №158/1908/17 і правильно зупинив провадження у цій справі до вирішення іншої, оскільки її розгляд неможливий до вирішення питання чинності підстав набуття ОСОБА_1 права власності на спірне майно, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 201, 303, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді