Провадження №2/760/1928/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарях - Калашнік Ю.В., Козак К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів --

В С Т А Н О В И В:

08.12.2016 позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.11.2014 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено запис № 3181. Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка зазначає, що з лютого 2016 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не ведуть спільне господарство, відповідач не бере жодної участі у матеріальному забезпеченні дитини. Позивачка пояснила, що перебуває у декретній відпустці, дитина проживає разом із нею, а тому, на думку позивачки, вона має право на утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Крім того, позивачка посилалася на те, що в провадженні Солом'янського районного суду м. Києва також перебуває справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

На думку позивачки, відповідач має змогу сплачувати аліменти як на малолітню дитину, так і аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки відповідач працездатний, працює та має змогу сплачувати аліменти.

Враховуючи зазначене, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі ? частини доходів щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення їхньої доньки трьох років.

Від відповідача 10.05.2017 на адресу суду надійшло заперечення на позов, в якому він заперечував проти вимог позивачки, посилаючись на те, що позивачка не дає йому зустрічатися з донькою, вказує, що позивачка та її матір обмовляють його. Крім того, відповідач пояснив, що позивачка проживає у Росії, а дитина проживає на території України, з матір'ю позивачки, і він вважає, що позивачці навіть не відомо про наявність даного позову, посилається на те, що даний позов насправді поданий його тещею, як представником позивача, чим можливо й порушуються права самої позивачки.

У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні відповідач пояснив, що не заперечує проти сплати аліментів на користь позивачки на утримання дитини за тієї умови, що дані кошти будуть використовуватися позивачкою на потреби дитини.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.11.2014 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, запис №3181 (а.с. 3).

У сторін є донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1

Що стосується позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з проведенням щомісячної індексації внаслідок інфляції, слід зазначити наступне.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що на даний час дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу в грошовій чи натуральній формі не надає.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працює в ТОВ «Цукровий Дім» на посаді дизайнера, його зарплата за один місяць складає 8000,00 грн. згідно штатного розпису (а.с. 8).

Крім того, в судовому засіданні сам відповідач вказав, що має можливість виплачувати аліменти на утримання дитини.

Судом не приймається до уваги позиція відповідача в частині того, що він не заперечує проти сплати аліментів, однак, буде це здійснювати лише тоді, коли йому покажуть його дочку та вважає, що дочка не проживає з матір'ю, а проживає невідомо де і з ким, оскільки, це протирічить вимогам закону, та спростовується вищевикладеним.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, остання проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині, а відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та створювати для неї необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, суд знаходить обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Що стосується позовної вимоги позивачки про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на її утримання в розмірі ? частини доходів відповідача щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення їхньої доньки трьох років, суд зазначає наступне.

Як передбачає ч. 2, ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Частина 4 цієї ж статті продовжує: право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За правилами ч.1, ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка працює на посаді репортера з 25.03.2016 в міжнародному суспільно-політичному тижневику «Славянские новости» та має дохід, суд приходить до висновку про часткове задоволення даної вимоги позивачки, а тому вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини доходів відповідача, щомісячно, з моменту пред'явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 826,80 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 30, 57-60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 84, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх доходів ОСОБА_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту пред'явлення позову, а саме: з 08.12.2016, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 1/8 частини доходів ОСОБА_2, щомісячно, з моменту пред'явлення позову, а саме: з 08.12.2016, до досягнення дитиною трирічного віку, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 826,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: І. А. Усатова