Справа № 310/5883/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І. П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О. А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 29.12.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Памятки клієнта, Правил надання банківських послуг, ОСОБА_2. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», як викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 31.07.2017 року має заборгованість в загальній сумі 16992,89грн., яка складається з наступного: 1930,85 грн. - заборгованість за кредитом; 13776,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 785,38 грн. (процентна складова).

Посилаючись на ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 ( за довіреністю) у судове засідання не зявився, просить розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивач пропустив строк позовної давності за цим позовом, оскільки останній платіж ним був здійснений 30.08.2014 року, а з позовом до суду позивач звернувся 31.08.2017 року, тобто поза межами строку позовної давності, про що позивач подав відповідну заяву. Також просить суд врахувати його матеріальний стан, те що він є пенсіонером і через малий розмір пенсії не міг здійснювати погашення кредиту. Просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

29.11.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, за яким останній отримав кредитну картку з встановленим на ній кредитним лімітом 2000,00 грн.

З Анкети-заяви позичальника (а.с.6) вбачається, що позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Тарифами банку встановлено, що позичальник здійснює погашення кредиту шляхом внесення щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості.

Згідно з п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжну картку встановлюється за рішенням банку, клієнт надає право банку у будь-який момент змінювати кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, Тарифами, встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. №СП-2010-256, за користування Кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Пунктом 2.1.1.12.12 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць.

Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 31.07.2017 року (а.с.4?5) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 16992,89грн., яка складається з: 1930,85 грн. - заборгованість за кредитом; 13776,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 785,38 грн. (процентна складова).

В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності, просить відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що останній платіж відповідачем був здійснений 30.08.2014 року і після цього погашення кредиту ним не здійснювалося.

За умовами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Судом встановлено і не заперечується відповідачем у справі, що останній платіж на погашення кредиту відповідачем був здійснений 30.08.2014 року у сумі 120 грн.

Позовна заява банку була направлена до суду 30.08.2017 року по пошті через службу експрес - доставки «Нова пошта», що підтверджується копією експрес?накладної №5633 (а.с.42) і була зареєстрована в суді 31.08.2017 року.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно із ч.1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно із ч.2 ст. 255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем подано позовну заяву в межах загального строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 16992,89 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 549, 610, 629, 1049,1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 15, 60, 88, 169,209, 212-215,224-228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 грудня 2011 року у сумі 16992,89 грн. (шістнадцять тисяч девятсот девяносто дві гривні 89 копійок), яка складається з: 1930,85 грн. - заборгованість за кредитом; 13776,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1285,38 грн. штрафи; а також стягнути судові витрати у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою яка не була присутня під час проголошення рішення суду протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4