Провадження №2/485/330/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

20 липня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Бондаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

02 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" (далі по тексту ОСОБА_1) звернулось до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 14067грн.74коп. по кредитному договору від 23 березня 2011 року, за яким позивач надав йому кредит у розмірі 1500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Прийнятих зобов"язань повернути кредитні кошти, сплати проценти і інші платежі ОСОБА_2 не виконав, заборгованість визначена станом на 23 березня 2017 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог.

У судове засідання сторони не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду позову, позивач направленням судового виклику на електронну адресу згідно поданої заявки, відповідач врученням судового виклику поштовим відправленням.

Представник позивача, у порядку ст.158 ЦПК України, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У письмовій заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи заочним порядком не заперечує.

Відповідач про причини неявки суд не сповістив та клопотання про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду не надав.

Суд, за письмової згоди представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи в порядку глави 8 ЦПК України.

Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

23 березня 2011 року за договором приєднання, умови якого визначеного ст.634 ЦК України, у складових: анкета - заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 1500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць з розрахунку 365/366 днів на рік - п.2.1.1.12.6 "Умов та Правил надання банківських послуг", строком дії, що відповідає строку дії картки, погашенням щомісячними платежами у розмірі не менше 7% від заборгованості. Згідно "Умов та Правил надання банківських послуг", відповідач дав згоду на встановлення та зміну банком кредитного ліміту за власним рішенням, а також зміну тарифів - п.1.1.3.2.4, 1.1.3.1.9. Відповідно до п.2.1.1.5.5 позичальник зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. За п.2.1.1.7.6 - при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів він зобов"язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений Тарифами, це 500грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів також предбачена Тарифами Банку.

Із заяви, підписаної відповідачем, вбачається, що він ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства - ч.2 ст.551 ЦК України.

В силу ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Відповідач умов договору не дотримав. На погашення кредитних коштів оплату проводив частково, останній раз кошти вніс 22 березня 2017 року. Станом на 23 березня 2017 року заборгованість рівна 14067грн.74коп. і складається з заборгованостей по кредиту 2080грн.26коп., 6113грн.17коп. по відсоткам, 4728грн.23коп. - пеня, і штрафи 500грн. фіксована частина та 646грн.08коп. процентна складова.

Вимоги позивача про стягнення заборгованості у заявленому розмірі знайшли своє підтвердження. Відповідач розміру кредитного ліміту не оспорював. Про застосування підвищеної відсоткової ставки за користування кредитними коштами з 01.09.2014 року та 01.04.2015 року було попередньо зазначено у Тарифах і відповідач підписом у заяві-анкеті підтвердив ознайомлення з вказаними тарифами. Після підвищення відсоткової ставки відповідач провадив трати по картці, що підтверджено представленою суду випискою по картковому рахунку.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600грн.

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором від 23 березня 2011 року, станом на 23 березня 2017 року, у розмірі 14067грн.74коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2080грн.26коп., по процентам - 6113грн.17коп., пеня - 4728грн.23коп., штраф - 500грн. (фіксована частина) та 646грн.08коп. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" судові витрати 1600грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути ним подана протягом десяти днів після отримання копії судового рішення.

Суддя