Справа № 369/5696/17
Провадження №4-с/369/68/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2017 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця, заінтересовані особи публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року заявник звернувся зі скаргою до суду. Свої вимоги мотивував тим, що Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 На виконання рішення виданий виконавчий лист про стягнення на користь банку заборгованості в розмірі 587 521,29 дол. США, 138 617,85 грн., а також судові витрати 1700 та 250 грн. Виконавчий лист був предявлений до виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України та постановою державного виконавця від 15 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження. Вказав, що прийнята постанова не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем пропущений встановлений законом строк предявлення виконавчого документу до виконання. Так, у виконавчому листі вказано, що рішення набрало законної сили 03 грудня 2009 року, строк предявлення виконавчого листа до виконання до 03 грудня 2012 року. А поданий виконавчий лист лише 14 вересня 2016 року. Тому виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження

Просив суд визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України від 15 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №52230544.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав. Просив суд задоволити скаргу у повному обсязі.

У судовому засіданні представник ПАТ «Укргазбанк» та представник відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України проти доводів скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

При розгляді справи судом встановлено, що 14 квітня 2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконання рішення суду було видано виконавчий лист №2-2667/09р. про стягнення на користь ПАТ «Укргазбанк» з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 587 521,29 дол.США та 138 617,85 грн., судові витрати в розмірі 1700 грн. та 250 грн.

У виконавчому листі вказано, що рішення набрало законної сили 03 грудня 2009 року, предявлення до виконання до 03 грудня 2012 року.

За заявою стягувача постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України від 15 вересня 2016 року було відкрито виконавче провадження №52230544 щодо примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

За ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

З матеріалів виконавчого провадження, пояснень сторін встановлено, що у межах строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, який був зазначений у даному виконавчому листі, а саме: до 03лютого 2012 року, АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві. У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем Григорян О.Г. встановлено, що у ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу та 29 грудня 2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.І ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (згідно редакції, яка діяла на момент винесення постанови).

При цьому, державним виконавцем роз'яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 29 грудня 2015 року, у відповідності до Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, де чітко визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 47 (37 нової редакції) Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов'язково роз'яснюється порядок повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання (ч.І9).

Пунктом 2 частини 1 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (згідно попередньої редакції) передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу відбувається у випадку, зокрема, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (ч.5).

У подальшому ПАТ «УКРГАЗБАНК» повторно звертався до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявами від 05.03.2015, 16.04.2015 та 10.06.2015 року про примусове виконання.

Постановами від 17 березня 2015 року, 05 травня 2015 року, 01 липня 2015 та 24 червня 2016 року головним державним виконавцем було відмовлено Банку у відкритті виконавчого провадження та ПАТ «УКРГАЗБАНК» оскаржував дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони..

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що строки предявлення виконавчого документу до виконання переривались предявленням його до виконання.

Вказане кореспондується п. 22 Постанови № 6 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Згідно з ст. 254 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час відкриття виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Посилання на незаконність прийнятої постанови, оскільки виконавчий лист чітко містить строк, суд вважає необґрунтованим, оскільки строки переривались шляхом предявлення виконавчого листа до примусового виконання.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовільними вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді даної скарги суд також враховує постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року. А саме, Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 Закону про виконавче провадження; неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; наявності інших, передбачених законодавством, обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження тощо (стаття 26 Закону про виконавче провадження). При цьому вимоги до виконавчого документа є єдиними і визначені статтею 18 Закону про виконавче провадження. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте звуження цих вимог не допускається. Перевіряючи додержання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення статті 22 Закону про виконавче провадження, так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання. При цьому відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Оскільки при розгляді скарги представник скаржника не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень, не заявив клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отримання, незважаючи на розяснення судом прав та обовязків сторін, а саме скаржник не довів обставин, що державним виконавцем при прийняття постанови від 15 вересня 2016 року порушено вимоги чинного на той час Закону України «Про виконавче провадження», а стягувачем виконавчий лист поданий в межах строку, до належного органу, оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, а тому у задоволенні скарги суд відмовляє.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», інформаційним лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року за №24-152/0/4-13, ст. ст. 223, 368, 383-387 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця, заінтересовані особи публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.С. Пінкевич