Справа № 351/1089/17
Номер провадження №2/351/646/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2017 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Собко В.М.
секретар Лакуста М.З.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Позивач зазначає, що 24 листопада 2016 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» було укладено Договір факторингу №48, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитними договорами відступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». 28 листопада 2016 року між Банком та ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» укладено Договір про відступлення прав вимоги №1 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу № 48 від 28 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - ОСОБА_4, зареєстрований за номером 4206, відповідно до якого було право вимога за Договорами іпотеки виступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». 28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Позика» було укладено Договір факторингу №48/1, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитними договорами виступлено до ТОВ «ФК «ПОЗИКА». 10 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - ОСОБА_5, зареєстрований за номером 1160, відповідно до якого право вимоги за Договорами іпотеки відступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу №48/1 від 28.11.2016 року право власності на Права Вимоги вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов'язань в межах відступлених Прав Вимог у Фактора виникає в день підписання Акту приймання передачі Права Вимоги. Акт приймання-передачі Права Вимоги між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» підписано 28 листопада 2016 року.
Позивач вказує, що позичальником ОСОБА_2 належним чином не виконувались обов'язки, щодо повернення кредиту у зв'язку з чим Банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором-1. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2013 року но справі №351/2292/13-ц вирішено стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, у загальному розмірі 1718571,17 грн. (один мільйон сімсот вісімнадцять тисяч п'ятсот сімдесят одна грн. 57 коп.). Виданий 14.10.2014 року на підставі Рішення суду виконавчий лист станом на 04 травня 2017 року не виконаний. Таким чином, Рішення суду-1 щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором-1 залишене без належного виконання, а заборгованість за Кредитним договором в повному обсязі не була погашена.
Позивач також вказує, що ОСОБА_2 належним чином не виконувались обов'язки, щодо повернення кредиту у зв'язку з чим Банк звернувся з цивільним позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором-2. Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07 грудня 2012 ром по справі №914/1770/2012 вирішено стягнути 3494305,53 грн. (три мільйони чотириста дев'яносто чотири тисячі триста п'ять грн. 53 коп.) з ОСОБА_2 Рішення суду-2 щодо стягнення 3494305,53 грн. з ОСОБА_2 залишене без належного виконання, а заборгованість за Кредитним договором-2 в повному обсязі не була погашена.
Представник позивача подав до суду заяву, якою просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, та вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом були повідомлені належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає, що можливо провести заочне судове засідання у відсутності відповідачів згідно ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною 1 ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).
Особливості обсягу вимог іпотекодержателя, які задовольняються за рахунок предмета іпотеки, визначаються Законом "Про іпотеку".
За змістом частини 1 статті 583 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 11 Закону України "Про іпотеку", заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). При цьому застава (іпотека) завжди є забезпеченням певного узгодженого із заставодавцем (іпотекодавцем) зобов'язання. Законодавством розрізняється застава (іпотека), надана боржником та застава (іпотека), надана третьою особою (майновим поручителем).
Згідно із ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.
Відповідно до ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення мають місце в ст. 33 Закону України «Про іпотеки».
А отже, позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки і пред'явлення позову про звернення стягнення є обґрунтованим.
Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Із наведеної правової норми, що містить вимоги до змісту судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, вбачається, що окрім іншого, у судовому рішенні має бути зазначено початкову ціну продажу предмету іпотеки в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
Разом з тим, згідно з частиною 6 статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
За таких обставин, судом приймається, як належний доказ ринкової вартості об'єкта іпотеки, наявний в матеріалах справи Звіт про оцінку майна, ідентифікатор за базою ФДМУ 1874675_22052017_МР07_170522-013 від 22.05.2017 р, відповідно до якого вартість об'єкта іпотеки складає 421914,00 грн. та Звіт про оцінку майна, ідентифікатор за базою ФДМУ 1874565_22052017_МР07_170522-011 від 22.05.2017 р, відповідно до якого вартість об'єкта іпотеки складає 632870,00 грн..
Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно судовий збір в сумі 3200,00 грн.
Керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 р., ст.ст. 7, 11-12, 33. 35, 41 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 525, 526, 530, 572, 590, 591, 610, 625, 626, 629 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60, 79, 88, 213-215, 224- 227 ЦПК України, суд -
Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Позика» судовий збір в сумі 3200,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його постановив у разі подання заяви протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили в строк та в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.