АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/9692/17
Провадження № 22-ц/792/1444/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Корніюк А.П., Пєнти І.В.,

секретар Філіпчук О.С.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1,

представника прокуратури ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2017 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, про зобовязання прийняття постанови про відшкодування втраченого заробітку з урахуванням інфляції та неотриманого прибутку.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

24 травня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до Прокуратури Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, про зобовязання прийняття постанови про відшкодування втраченого заробітку з урахуванням інфляції та неотриманого прибутку. В обґрунтування вимог зазначав, що з листопада 2010 року по грудень 2015 року перебував під слідством і судом. Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області від 29 грудня 2015 року кримінальне провадження закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у звязку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 236 КК України. Відповідно до діючого законодавства має право на відшкодування втраченого заробітку з урахуванням інфляції та неотриманого прибутку. У звязку з чим у березні 2017 року звернувся до Прокуратури Хмельницької області із заявою. Проте, рішення прокуратурою не прийнято, його звернення надіслано до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, яка повідомила, що немає підстав для прийняття постанови, оскільки процесуальне рішення про закриття кримінального провадження приймалося прокурором.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2017 року провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

ОСОБА_4, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до Хмельницького міськрайонного суду. Посилається на незаконність ухвали, оскільки ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено оскарження постанови за наслідками розгляду його заяви до суду в порядку цивільного судочинства.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Представник прокуратури і ГУ Державної фіскальної служби у Хмельницькій області визнали її необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 оскаржив до суду бездіяльність прокуратури щодо вирішення його заяви про відшкодування втраченого заробітку з урахуванням інфляції та неотриманого прибутку, поданої згідно із Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» і просив зобовязати прокуратуру прийняти постанову у порядку, передбаченому законом.

При закритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішення спору належить до компетенції адміністративного суду.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону.

За змістом ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

- захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

- інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Органи прокуратури належать до органів державної влади.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено оскарження до суду відповідно до положень цивільного процесуального законодавства постанови (ухвали) про відшкодування шкоди у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою). Така постанова Прокуратурою Хмельницької області винесена не була. Саме тому позивач оскаржив бехздіяльність органів прокуратури.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий/підпис/ ОСОБА_5

Суддя/підпис/ ОСОБА_6

Суддя /підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

__________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_8 Провадження № 22-ц/792/1444/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія ухвала