Справа № 634/864/16-ц
Провадження № 2/634/21/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017 Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого(ої)-судді: НестеренкоО.С.

за участю секретаря судового засідання:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до СВК «Україна» про витребування майна із чужого незаконного володіння,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що14.07.2016 року слідчим Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області винесена постанова про закриття кримінального провадження, по кримінальному провадженні №0000348 яке внесене до ЄРД 13.05.2014 року за ч.1 ст.185 КК України, яке закрито в зв»язку з встановленням відсутності складу злочину в діянні складу кримінального правопорушення. Згідно зазначеної постанови було встановлено, що позивач є власником земельної ділянки наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2га., яка розташована в с.Гаркушино Сахновщинського району Харківської області. На вказаній земельній ділянці вирощувався соняшник, свідками чого були власники суміжних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Осінню 2011 року за допомогою ОСОБА_5 який надав сільськогосподарську техніку, та за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були проведені роботи по збору врожаю насіння соняшника із земельної ділянки позивача наданої для ведення особистого селянського господарства .

За погодженням співзасновника СВК «Україна», завідуючого авто гаражем ОСОБА_8 збіжжя- насіння соняшника було доставлено з поля позивача до приміщення автогаража, який належить СВК «Україна» для зберігання, тобто між позивачем та ОСОБА_9 було укладено усний договір про використання приміщення та зберігання майна.

14.10.2011 року директором СВК «Україна» ОСОБА_10 було виявлено в боксі одного із автогаражів насіння соняшника, яке в подальшому, за участю комісії було вилучено з місця зберігання, зважено та поставлено на облік (оприходовано) до СВК «Україна» Сахновщинського району Харківської області.

Вага вилученого з приміщення автогаража насіння соняшника становить 5240 кг.

Зазначене насіння соняшника вагою 5240 кг вилучене та перебуває в СВК «Україна», що дає відповідачу право незаконно володіти чужим майном та перешкоджає позивачу здійснювати права власника.

Тому, позивач просить витребувати у СВК «Україна» Сахновщинського району Харківської області насіння соняшнику в розмірі 5240 кг та передати йому.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з»явилися, причини не явки до суду не повідомили, хоча про день та час слухання справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши думку учасників справи, оцінивши докази, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2 га, яка розташована с.Гаркушино Сахновщинського району Харківської області. В 2011 році позивач на своїй земельній ділянці вирощував врожай соняшника. Осінню 2011 року за допомогою ОСОБА_5, який надав сільськогосподарську техніку, за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було проведено роботи по збору урожаю насіння соняшника з вищевказаної земельної ділянки.

За усним договором позивача та завідуючого автогаража ОСОБА_9 ю.М. збіжжя-насіння соняшника було доставлено з поля ОСОБА_11 до приміщення автогаража , який належить СВК «Україна» Сахновщинського району Харківської області для зберігання, тобто між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 було укладено усний договір про використання приміщення та зберігання майна.

Судом оглянуті матеріали кримінального провадження, що порушено за заявою ОСОБА_2 про скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, згідно яких допитані свідки та встановлено, що гр.ОСОБА_2 дійсно вирощував соняшник на належній йому земельній ділянці розміром 2 га, який було зібрано (що підтвердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6, які надали письмові пояснення).

Насіння соняшника було зібрано та за допомогою водіїв ПП «Терещенко», перевезено до гаражу-боксу СВК Україна» за дозволом одного із засновників цього господарства ОСОБА_9 для збереження.

Пізніше, керівником господарства СВК «Україна», ОСОБА_12 було знайдено насіння соняшнику в гаражі-боксі, зважено, та поставлено на облік в господарство. Зав.гаражем ОСОБА_9 не було дано пояснень, звідки це насіння в гаражі взялося та хто його господар. Насіння соняху було зважено в присутності свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (які були допитані в рамках кримінального провадження та їх свідчення оглянуті судом), та поставлено на облік. Зі слів свідка ОСОБА_12, (що також був допитаний в рамках кримінального провадження органом досудового слідства), з приводу даного соняшника до нього ніхто не звертався для укладення договору зберігання та пізніше ніхто не підтвердив про своє право власності на дане насіння. Свідок ОСОБА_12 вважає, що знайдене ним насіння соняшнику, саме те насіння, яке було шахрайським шляхом приховане в гаражі-боксі водієм ОСОБА_15 та зав.гаражем ОСОБА_9, про що йому доповідав його працівник ОСОБА_16

Частиною першою ст.15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, як вбачається з матеріалів справи між позивачем та завідуючим автогаражем ОСОБА_9 можливо було укладено усний договір про використання приміщення, та зберігання майна, тому суд вважає, що вина відповідача СВК «Україна» у спричиненні шкоди позивачу не доведеною.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Позивачем ОСОБА_2 не доверено суду, що насіння соняшникк, яке було знайдене в гаражі-боксі СВК «Україна» та поставлене на облік в цьому господарстві є його власністю.

Тому, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки суду не надано доказів, що підтверджують кожну обставину викладену в позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11,60, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В позовних вимогах ОСОБА_2 до СВК «Україна» про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Копія вірна.Суддя