Справа № 366/2406/15-ц Головуючий у І інстанції Слободян Н. П.
Провадження № 22-ц/780/4558/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 14.12.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Олійника В.І.,

При секретарі - Топольському В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Іванківського районного суду Київської області від 06 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитних угод недійсними.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту № К3JWGR від 09.09.2008 року, посилаючись на те, що 09.09.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір кредиту, за умовами якого, їй наданий кредит в розмірі 100 000 грн., на термін до 09.09.2018 року, з умовою сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки, та в порядку, встановленому кредитним договором.

Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.

ОСОБА_2 зобов'язалась сплачувати кредит, відсотки та оплачувати комісії на умовах, встановлених договором. Проте, свої зобов'язання не виконує, станом на 10.07.2015 року у неї виникла заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 451 487,87 грн., яка складається з 97 589,03 грн. - заборгованість за кредитом; 116 208,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 21 215,57 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 194 736, 94 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 21487,52 грн. - штраф (процентна складова).

Крім того, для забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за якими поручитель зобов'язалася протягом п'яти днів з дня отримання письмової вимоги кредитора про порушення позичальником договору кредиту, виконати зобов'язання зазначені у вимозі. Вимога банку поручителем не виконана. Тому, ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором на загальну суму 451 487, 87 грн.

Також, ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту № К3JWGR від 25.09.2008 року, посилаючись на те, що 25.09.2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір кредиту, за умовами якого, відповідачу наданий кредит в розмірі 51 500 грн., на термін до 25.09.2018 року, з умовою сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки, та в порядку встановленому кредитним договором.

ПАТ «КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.

ОСОБА_2 зобов'язалась сплачувати кредит, відсотки та оплачувати комісії на умовах, встановлених договором. Проте, свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим, позивач звернувся до Іванківського районного суду Київської області з даним позовом, який просив задовольнити, оскільки у ОСОБА_2 виникла заборгованість по кредитному договору станом на 25.09.2015 року, на загальну суму 146 542,06 грн., яка складається з 36 540,54 грн. - заборгованість за кредитом; 57 215,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 664,22 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 35 905, 41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 6 966,29 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 17.11.2015 року вищевказані позови об'єднані в одне провадження.

ОСОБА_2 звернулася в Іванківський районний суд Київської області з зустрічним позовом до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору № К3JWGR, укладеного між сторонами 09.09.2008 року.

В подальшому, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали до Іванківського районного суду Київської області уточнену зустрічну позовну заяву до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про визнання кредитних угод недійсними, відповідно до якої ними було збільшено позовні вимоги.

В уточненій зустрічній позовній заяві ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили визнати недійсними: кредитний договір № К3JWGR, укладений між сторонами 09.09.2008 року, кредитний договір № К3JWGR від 25.09.2008 року, договір іпотеки нерухомого майна, укладений між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 09.09.2008 року, договір іпотеки нерухомого майна, укладений між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 25.09.2008 року.

Свої позовні вимоги, позивачі за зустрічним позовом мотивували тим, що ОСОБА_2 дійсно підписувала вказані кредитні договори, як позичальник, а ОСОБА_3 виступала по обом договорам як поручитель.

При підписанні вказаних договорів, вони не мали змоги детально ознайомитись з всіма їх положеннями, хоча при цьому, працівники банку категорично запевняли їх, що в договорах все викладено вірно, у відповідності із законом.

При детальному ознайомленні з обома договорами, вони виявили, що окремі їх положення не відповідають положенням діючого законодавства України в частині надання кредиту:

В порушення вимог п. 3.4. розділу 3 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 року, в договорах не вказані точні розміри всіх обов'язкових платежів по договору, навпаки, очевидно, з метою заплутати споживача в договорах, наявні, приховані та незрозумілі платежі, які прямо не вказані в конкретних пунктах договорах, а приховані через численні відсилання до інших пунктів.

Так, п. 2.1.5 договору відсилає до п. 3.2 договору, який, в свою чергу, відсилає до п. 2.2.9 та 2.3.8 договору (суть вказаних пунктів не розкривається) і перераховує черговість платежів, знову ж таки, з перепосиланням на інші пункти договору (7.8 та 8.1), що для середнього споживача, якими вважають себе позивачі за зустрічним позовом, робить неможливим зрозуміти суть викладених положень щодо черговості платежів, які ОСОБА_2 повинна була платити. Все це, на думку позивачів за зустрічним позовом, призвело до того, що, сплачуючи чергові платежі за договорами, вони заборгували банку ще більше, ніж отримали кредит.

Аналогічні порушення і в розділі 3 договорів «Порядок розрахунків» з 9-ти підпунктів в 7 (семи) з них є відсилки до інших підпунктів, наприклад: п. 3.6 посилається на п. 8.1, який в свою чергу має три підпункти, і які з останніх стосуються первинного пункту посилання, невідомо.

Пунктом 5.3 договорів встановлена змінна величини витрат (чого не може бути в кредитному договорі) - штраф у розмірі 250 грн. плюс (+) 5 % від суми позову, при цьому не встановлено і не визначено, про який саме позов і про який його розмір йде мова, незалежно від суті спору та результату його розгляду, покладається додаткова змінна несправедлива витрата.

Пункт 2.3.1 обох договорів надає право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки, що є несправедливим з точки зору рівного балансу прав сторін договору.

Пункт 2.3.3. обох договорів надає банку право в односторонньому порядку розірвати договір, тоді як позичальнику таке право не надається (аналогічно порушено баланс прав сторін по договору).

Вони, як позивачі за зустрічним позовом не отримували від працівників банку документів, вказаних в п. 8.9 договорів («Детальний опис загальної вартості кредиту» та «Графік погашення кредиту за кредитним договором»), які є (повинні бути) невід'ємними додатками до договору.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 вважають, що вказана структура договорів банком збудована умисно, їх норми прописані настільки відсилочно і перехресно, щоб пересічний споживач (зокрема, позивачі) не міг сам порахувати і взагалі зрозуміти, яким чином зараховуються сплачені споживачем кошти. Це ставить їх, як споживачів, в невигідне становище, не дає зрозуміти конкретні пункти договорів, все це вносить істотний дисбаланс в права та обов'язки сторін по договорах, дає незаконні (не заслужені) переваги одній із сторін по договорам, дає можливість банку зараховувати в тіло кредиту лише мізерну суму із щомісячного платежу, чого споживач зрозуміти не може при підписанні (укладенні) договору.

Вони також переконані, що банк, скориставшись їхньою необізнаністю у вірному тлумаченні та розумінні правових та фінансових термінів, які викладені в оскаржуваних договорах, не роз'яснивши їм всіх положень вказаних договорів, а також приховавши та не повідомивши всіх суперечливих положень, ввів їх в оману, тобто позивачі вважають, що вони уклали вказані договори ( кредитні договори, договори поруки, і договори іпотеки) під впливом помилки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України від 12.07.2001 pоку № 2664-ІІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили задовольнити зустрічну позовну заяву.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 06 липня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ «КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк» просило, змінити рішення Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2017 року, скасувавши його в частині відмови ПАТ «КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про їх задоволення. В іншій частині, рішення Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2017 року залишити без змін. Зазначило, що рішення Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» є незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2017 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2017 року в частині відмови ПАТ «КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2017 року в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 09.09.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № К3JWGR, за умовами якого, останній був наданий кредит в розмірі 100 000 грн. на термін до 09.09.2018 року, з умовою сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки, та в порядку встановленому кредитним договором.

З вказаного договору вбачається, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, при цьому, ОСОБА_2 повинна була надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_2 має сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми, непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 погодилась на вказані умови кредитного договору, про що поставила власний підпис.

Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 свої зобов'язання перед банком виконувала, але не завжди належним чином, нею не вносилась необхідна сума коштів (щомісячний платіж - 1591 грн.), або платіж вносився невчасно (до 29 числа кожного місяця).

За розрахунком ПАТ «КБ «ПриватБанк», заборгованість ОСОБА_2 станом на 10.07.2015 року становить 451 487,87 грн., яка складається: з 97 589,03 грн. - заборгованість за кредитом; 116 208,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 21 215,57 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 194 736, 94 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 21 487, 52 грн. - штраф (процентна складова).

Для забезпечення виконання зобов'язання, ОСОБА_2 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за якими поручитель зобов'язалася протягом п'яти днів з дня отримання письмової вимоги кредитора про порушення позичальником договору кредиту, виконати зобов'язання зазначені у вимозі. Проте вимога банку поручителем не виконана.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 30.09.2013 року у справі за № 366/1528/13-ц (провадження № 2/366/301/13) за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення за кредитним договором № К3JWGR, з ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості у розмірі 226 363,82 грн. за вказаним договором на користь банку звернено стягнення на будинок № 106, загальною площею 47,30 кв.м., який розташований по вул. Леніна (на даний час вул. Поліська) в с. Феневичі, Іванківського району, Київської області.

З матеріалів цивільної справи також вбачається, що між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 25.09.2008 року укладено кредитний договір № К3JWGR, за умовами якого, останній надано кредит у розмірі 51 500 грн., на термін до 25.09.2018 року, з умовою сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки, та в порядку встановленому кредитним договором.

Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, при цьому, ОСОБА_2 повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_2 повинна сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми, непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 погодилась на вказані умови кредитного договору, про що поставила власний підпис.

ПАТ «КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором.

За розрахунком ПАТ «КБ «ПриватБанк», у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання ОСОБА_2, її заборгованість станом на 25.09.2015 року становить 146 542,06 грн., яка складається з: 36 540,54 грн. - заборгованість за кредитом; 57 215,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 664,22 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 35 905, 41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 6 966, 29 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 06.09.2012 року у справі за № 2-383/2012 за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення за кредитним договором № К3JWGR, з ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості у розмірі 69 662,64 грн. за вказаним договором на користь банку було звернено стягнення на будинок № 6, загальною площею 74, 80 кв.м., розташований за адресою: Київська область, Іванківський район, с. Феневичі, вул. 70-річчя Жовтня.

Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

В ст. 611 ЦК України вказано, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статті 10 та 60 ЦПК України встановлюють, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611, 1046, 1048, 1050 ЦК України слідує висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про передбачене договором дострокове стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів, яке ухвалене до спливу строку договору і не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та цього кодексу. Тобто усі нарахування за користування коштами та інші виплати, передбачені договором, підлягають стягненню до дати повернення позики, але в межах строку позовної давності (правовий висновок ВСУ у справі № 6-2631цс15).

Відмовляючи ПАТ «КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк, обравши спосіб захисту своїх прав шляхом стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, мав діяти добросовісно та вчиняти необхідні та достатні дії для задоволення своїх вимог щодо погашення заборгованості на основі судових рішень; такий обов'язок банку відповідає праву боржника очікувати погашення заборгованості за рахунок предмета іпотеки до спливу строку кредитного договору (правова позиція ВСУ у справі № 6-222цс15), що жодних реальних, необхідних та достатніх дій банком на реалізацію свого права на продаж предметів іпотеки не було вчинено, що саме бездіяльність банку призвела до порушення принципу рівності прав та обов'язків кредитора та боржника, що спричинило штучне збільшення заборгованості за кредитом, а тому, на думку Іванківського районного суду Київської області позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк»задоволенню не підлягають.

Такі висновки Іванківського районного суду Київської області колегія суддів вважає помилковими, так як Іванківський районний суд Київської області проігнорував те, що після ухвалення рішень від 06.09.2012 року у цивільній справі №2-383/2012 від 30.09.2013 року у цивільній справі № 2/366/301/13, не було припинено дію договорів, не було їх розірвано, чи визнано недійсними, а тому їх дія для сторін продовжувалась, і банком здійснювалось нарахування заборгованості за тілом кредиту, комісії відсотків, неустойки і т.д., а тому виникала заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов»язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов»язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України.

Зокрема, за ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов»язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов»язки сторін зобов»язання.

Відповідно до наданого ПАТ «КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі за первісним позовом продовжували порушувати умови договору щодо сплати заборгованості за кредитом, у зв»язку з чим, заборгованість за кредитними договорами збільшувалась.

Наявність судових рішень про стягнення заборгованості за кредитними договорами та звернення стягнення на предмет іпотеки і їх неналежного виконання, добровільного чи примусового, не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонами.

Саме по собі рішення суду, виконання якого не здійснено вчасно, не припиняє зобов»язальних правовідносин між сторонами договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора на отримання сум, передбачених умова договору.

Оскільки, на момент ухвалення судом рішення у справі, борг ПАТ «КБ «ПриватБанк» в повному обсязі відповідачами не повернуто, то суд не мав підстав для відмови в захисті його прав на отримання сум, передбачених умовами договорів, як відповідальності за невиконання грошових зобов»язань.

Подання позову про стягнення заборгованості з позичальника, коли вже є рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення зобов»язань за тим самим кредитним договором, є правом кредитора, який може стягнути всю суму заборгованості із позичальника або шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, в порушення вищезазначених норм, судом першої інстанції було неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно визначено предмет доказування, не з»ясовані обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, неправильно кваліфіковано правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, судом, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідно до вимог ст. 309, ЦПК України це є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги ПАБ «КБ «ПриватБанк» та скасування рішення Іванківського районного суду Київської області від 06.07.2017 року в частині відмови ПАТ «КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ухвалення у справі нового судового рішення про їх часткове задоволення.

В частині відмови Іванківським районним судом Київської області в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції є правильним, тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 06 липня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасувати.

Ухвалити у справі у цій частині нове рішення, яким частково задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (індетифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1), на користь Публічного акціонерного товаритсва «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту № K3JWGR від 10 вересня 2008 року на загальну суму 451 487,877 грн., яка складається: з 97 589,03 грн. - заборгованість за кредитом; 116 208,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 21 215,57 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 194 736, 94 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн.- штраф (фіксована частина); 21 487,52 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (індетифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1), на користь Публічного акціонерного товаритсва «Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі по 3 836,70 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1), на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № K3JWGRвід 25 вересня 2008 року на загальну суму 146 541,06 грн., яка складається: з 36 540,54 грн. - заборгованість за кредитом; 57 215,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 664,22 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 35 905, 41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 6 966, 29 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1), на користь Публічного акціонерного товаритсва «Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір у сумі 4 616,73 грн.

В решті, рішення Іванківського районного суду Київської області від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: