Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3911/17 Головуючий у 1 інстанції: Леусенко В.М.
Є.У. № 0818/6755/2012 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2012 року по справі за поданням Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовим рішенням,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2012 року подання Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовим рішенням задоволено.

Тимчасово обмежено громадянину - боржнику ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання нею своїх обов'язків до закінчення виконавчого провадження №353/2 з примусового виконання виконавчого листа №2а-0870/764/11, виданого 01.07.2011 року Запорізьким окружним адміністративним судом та виконавчого листа №2-2638 від 02.04.2012 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 33640 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати із закриттям провадження по справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлюючи тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3, суд виходив з того, що він має непогашену заборгованість перед ОСОБА_4

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" від 21 січня 1994року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Суд першої інстанції не мотивував та не обґрунтував свої висновки в частині ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань.

оскаржуваній ухвалі суд обмежився лише посиланням на те, що той має заборгованість а тому з метою запобігання його виїзду за межі України необхідно вжити заходи обмеження.

При цьому суд взагалі не зазначив яким чином боржник ухиляється від виконання своїх зобовязань, які дії вчиняє щодо ухилення.

Так, в справі містяться вимоги державного виконавця без будь-яких відомостей, що вони були предявлені боржникові.

Акт державного виконавця від про відсутність боржника за адресою реєстрації під час виходу державного виконавця за адресою проживання боржника не є інформативними. Так, він не містить ані відомостей про те, що боржник не проживає за цією адресою, ані часу, коли такі акти складалися, ані інших відомостей які свідчили б про ухилення від виконання зобовязань. Інший акт складений про те, що нібито стягувач зазначив, що боржник має намір виїхати за кордон. Жодних правових підстав для складання такого акту не зазначено.

Судом першої інстанції справа була розглянута у відсутність представника ВДВС без зясування обставин, які мають значення для вирішення справи.

Розглядаючи подання, всупереч вимогам ст. 377-1 ЦПК, за якою суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, суд не вжив заходів для виклику державного виконавця.

В справі немає повідомлень, які б свідчили про виклик до суду державного виконавця.

На час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, апелянт посилається на те, що борг ним взагалі погашений.

Ці обставини також підлягають зясуванню.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для нового розгляду питання про обмеження виїзду ОСОБА_3 за межі України.

Керуючись ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 червня 2012 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для нового вирішення питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх зобовязань,

Ухвала набирає законної сили негайно, в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: