У Х В А Л А

про забезпечення позову

17 листопада 2017 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Тарасов А.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, посилаючись на ті обставини, що є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4, якій належала спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1. Позивачка зазначає, що прийняла спадщину та має оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, однак їй стало відомо, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу спірної квартири сторонами по якому зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Відповідно до довідки з реєстру ОСОБА_3В, значився власником квартири на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №12/1856 від 26.12.2003 року, посвідченого на Одеській універсальній товарній біржі GIF, позивач вважає що підпис ОСОБА_4 та сам договір підроблений сторонніми особами, тому потрібно визнати недійсними вказані договори та скасувати реєстрацію права власності.

Представником позивача ОСОБА_5 було надано заяву про забезпечення позову, згідно якої просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 та заборони ОСОБА_2 та будь-яким юридичним та фізичним особам проводити реєстрацію будь-яких фізичних осіб в спірній квартирі, заборони ОСОБА_2 та будь-яким юридичним та фізичним особам проводити вселення будь-яких фізичних осіб в спірній квартирі, заборони ОСОБА_2 та будь-яким юридичним та фізичним особам здавати в найм будь-яким фізичним та юридичним особам спірну квартиру, заборони ОСОБА_2 та будь-яким юридичним та фізичним особам проводити будь-які дії по ремонту, переобладнанню, реконструкції, обєднанню, розєднанню спірної квартири, посилаючись на ті обставини, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити чи утруднити виконання рішення суду.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суддя вважає, що заява підлягає частковому задоволенню у звязку з наступними обставинами.

Так, згідно змісту позовних вимог, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, а предмет обтяження в частині накладення арешту на зазначений обєкт нерухомості за поданою заявою співпадає з предметом спору за позовною заявою.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 15.11.2017 року квартири АДРЕСА_3, належить ОСОБА_2. Підставою рішення про державну реєстрацію прав є договір купівлі-продажу, серія та номер: 2-1065, виданий 15.09.2017 року, видавник: ОСОБА_6 державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При задоволені заяви про забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що відчуження предмету спору на користь інших осіб стане підставою для включення третіх осіб до виниклих правовідносин, що ускладнить вирішення справи та порушить права інших осіб.

Таким чином, суд вважає, що заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну квартиру, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви в іншій частині, суд виходить із того, що обранні заходи забезпечення позову не є співмірними з заявленими позовними вимогами та до суду не надано доказів щодо необхідності вжиття саме таких заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_2 до вирішення спору по суті.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк предявлення ухвали до виконання становить три роки, який обчислюється з наступного дня після її постановлення, тобто з «18» листопада 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.В. Тарасов

17.11.2017