АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення порядку користування квартирою,

встановила:

у лютому 2016р. позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив під час судового розгляду, про визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_2 між співвласниками, виділивши йому у користування житлову кімнату площею 10,1 м2, інші житлові приміщенні виділити відповідачам, нежитлові приміщення загальною площею 27,1 м2, в тому числі кухню, коридор, два санвузли, кладовку та балкон залишити в спільному користуванні співвласників.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що він є співвласником 1/5 частини вказаної трикімнатної квартири, і між ним і відповідачами виник спір про порядок володіння та користування квартирою і оплати комунальних послуг.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року у позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Позивач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, не врахування тієї обставини, що спір виник не з приводу поділу власності, а з приводу визначення порядку користування спільною власністю, тому допускається можливість відійти в незначних обсягах від реальних часток.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.151, 152, 153, 154), у судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Справа № 760/1046/16-ц
Апеляційне провадження: №22-ц/796/10740/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
При цьому, колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_10 про відкладення розгляду справи, так як вказана особа не надала документи у підтвердження своїх повноважень, як представника відповідачів, у апеляційному суді. Не містять таких документів і матеріали справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який

- 2 -

підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 травня 1995р.

Відповідач ОСОБА_2 є власником 2/5 частин вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 29 травня 1995р. та договору дарування частини квартири від 15 лютого 2010р.

Неповнолітня ОСОБА_3 є власником 1/5 частини вказаної квартири на підставі договору дарування від 15 лютого 2010р.

Відповідач ОСОБА_4 є власником 1/5 частини вказаної квартири на підставі рішення суду від 4 березня 2002р., на підставі якого внесено зміни до свідоцтва про право власності на житло від 29 травня 1995р.

Згідно технічного паспорту на спірну квартиру від 28 травня 1996р., вона складається з трьох ізольованих кімнат, житловою площею 17,1кв.м, 14,8кв.м. та 10кв.м.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою, порушує право власності інших співвласників.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Житлова площа спірної квартири складає 41,9кв.м., 1/5 частина становить 8,38кв.м.

Позивач просить виділити йому у користування кімнату, площею 10,1кв.м., однак це перевищить розмір площі, яка відповідає його частці у спільній частковій власності на майно.

Спірна квартира не містить житлової кімнати, яка за площею відповідає частці позивача у спільній частковій власності, тому суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що предметом даного спору є не поділ майна, а визначення порядку користування спільною частковою власністю, тому можливо відійти від відповідності ідеальних часток реальним, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки задоволення такого позову призведе до позбавлення права інших співвласників на користування 1,62кв.м. кімнати.

Крім того, позивачем не надано суду доказів, що співвласники ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є однієї сім'єю і існують правові підстави для визначення у їх спільне користування інших кімнат.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого

- 3 -

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: