ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1666/14-ц
Провадження № 2/210/142/17
У Х В А Л А

іменем України

"20" листопада 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

при секретарі судового засідання Семко Н. А.

за участю:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет", третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про визнання недостовірної причини відрахування з учбового закладу ДВНЗ «Криворізький національний університет» Криворізький педінститут, визнання наказу про відрахування незаконним, відновлення порушеного права на освіту і про захист честі, гідності, ділової репутації

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет", третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про визнання недостовірної причини відрахування з учбового закладу ДВНЗ «Криворізький національний університет» Криворізький педінститут, визнання наказу про відрахування незаконним, відновлення порушеного права на освіту і про захист честі, гідності, ділової репутації (в редакції позовних вимог від 20 серпня 2015 року та доповненнями).

В ході судового засідання позивачем заявлено відвід судді Сільченко В.Є., оскільки останній, на думку заявника, є упередженим та необ'єктивним до нього, т.я. у 2014 році залишив без розгляду інший позов позивача.

В обґрунтування клопотання надав письмову заяву про відвід та усні пояснення.

Крім того, одночасно, в ході надання пояснень заявив, що вважає необхідним розглядати його позов в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного.

Представник позивача підтримав клопотання позивача, вважає, що справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, стосовно відводу пояснив, що він особисто не приймав участь у інших процесах за участі позивача та головуючого і не може робити висновки щодо його упередженості, проте позицію свого клієнта підтримує.

Представник відповідача за обома клопотаннями покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали, що були йому надані та вислухавши пояснення учасників процесу, доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про відвід з наступних підстав:

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо (зокрема) є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч.3 ст.23 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Таким чином, з аналізу вказаних вимог Закону вбачається, що заява про відвід може бути задоволена виключно у тому випадку, коли у заяві вмотивовано, тобто обґрунтовано, з наданням відповідних підстав чи доказів, заявлено про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Разом з тим, з пояснень опитаних учасників процесу вбачається, що фактичною причиною заявлення відводу є незгода позивача з рішеннями судді Сільченко В.Є. при прийнятті рішення за позовом, поданим більш, ніж три роки тому, яке на даний час вступило в законну силу та не скасоване.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та вмотивованості позиції позивача щодо упередженості судді Сільченко В.Є. суд, окрім іншого, приймає до уваги наступне:

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.

Так, згідно п.46 Рішення ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» (Заява № 35493/10), 30 квітня 2015 року «… суд також зазначає, що твердження заявниці про упередженість та корумпованість органів дізнання і досудового слідства не підтверджено жодними доказами, окрім відмов цих органів притягнути до кримінальної відповідальності вищезазначених осіб, а отже вони є безпідставними».

Системний логічний аналіз даного твердження дозволяє дійти висновку, що сама по собі лише відмова того чи іншого органу чи посадової особи державного органу, судді, суду, тощо задовольнити ті чи інші вимоги (позови, клопотання) особи (позивача, заявника, скаржника, підозрюваного, обвинуваченого, тощо) не є доказом його упередженості.

На підставі викладеного суд доходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про відвід судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_5 від розгляду даної цивільної справи не є вмотивованою, і, отже, не відповідає вимогам ч.3 ст.23 ЦПК України, у зв'язку з чим вказана заява про відвід не може бути задоволена.

Керуючись ст. ст. 20-24ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_5 від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет", третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про визнання недостовірної причини відрахування з учбового закладу ДВНЗ «Криворізький національний університет» Криворізький педінститут, визнання наказу про відрахування незаконним, відновлення порушеного права на освіту і про захист честі, гідності, ділової репутації відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. Є. Сільченко