Справа № 463/3713/17
Провадження № 2-о/463/91/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирича С.В.

при секретарі судового засідання Миличук У.Р.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в :

заявник звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сімєю не менше як 5 років до часу смерті ОСОБА_3 27.02.2017 року у квартирі за адресою АДРЕСА_1.

Заяву мотивує тим, що 27.02.2017 року померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилась спадщина. Зважаючи на те, що заявник та спадкодавець вели спільне господарство та були пов'язані спільним побутом, також з спільного бюджету оплачували комунальні послуги. Коли ОСОБА_3 занедужала, ОСОБА_1 купувала ліки, здійснювала постійний догляд за хворою та займалась похованням. Оскільки після смерті останньої інших спадкоємців у покійної немає, вважає, що набула право на прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги, тобто як особа, що проживала спільно із спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини. Однак, коли вона у визначений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем.Оскільки, іншим чином відновити свої порушені права не може, змушена звернутись до суду із заявою. А тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала з аналогічних підстав, просить заяву задоволити. Представник позивача додатково пояснив, що встановлення вищезгаданого юридичного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 в Четвертій Львівській державній нотаріальній конторі, де на підставі відповідної заяви ОСОБА_1 заведена спадкова справа №166/2017 в Спадковому реєстрі за №60493774. Вона знала ОСОБА_3 з роботи, товаришувала з нею з 1991 року. Вказав, що ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована у власній однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2, дітей не мала, а чоловік, з яким вона проживала у цивільному шлюбі - помер. З її родичів: брат ОСОБА_4 помер в 1996 році, племінниця Тереза (єдина дитина ОСОБА_4Т.) померла 18 березня 2009 року, саме смерть якої і дала поштовх до взаємної домовленості між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про проживання разом. А тому, в березні 2009 року заявник переїхала до ОСОБА_3 на її запрошення, з якою стала проживати однією сімєю та вести спільне господарство до дня її смерті.

Представник заінтересованої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні заяви покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд встановив наступне.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть (а.с.5), 28.02.2017 року ОСОБА_3 померла, про що вчинено актовий запис №159.

Згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру №Л18345 (а.с.6), ОСОБА_3 являлася власником квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

З акту від 24.05.2017 року, складеного комісією Львівського комунального підприємства «Господар», на обслуговуванні якого знаходиться будинок №3 по вул. М.Заньковецької, квитанцій про оплату комунальних послуг (а.с.28-43) вбачається, що заявник ОСОБА_1 проживала із померлою ОСОБА_3 до дня її смерті 27.02.2017 року за адресою: м.Львів, вул. Заньковецької, 3/6, несла витрати по утриманню нерухомого майна.

Крім цього, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що були знайомими померлої ОСОБА_3, і їм відомо про те, що заявник з часу смерті племінниці у 2009 році та аж до смерті самої ОСОБА_3, постійно проживала з останньою, здійснювала догляд за нею, оскільки вона довго хворіла. Свідок ОСОБА_7, яка являється дружиною померлого брата ОСОБА_3, як найближчий родич додатково повідомила, що дійсно померла інших родичів та дітей немала, з ОСОБА_1 познайомились на роботі ще 1991 року та товаришували. Їй відомо, що заявник почала проживати з ОСОБА_3 з 2009 року, доглядала за нею, купувала ліки, вела спільне господарство та побут, а після смерті останньої займалась похованням.

Також, як вбачається із договору-замовлення на організацію та проведення поховання (а.с. 10), свідоцтва про поховання від 28.02.2017 року (а.с.12) захоронення тіла покійної ОСОБА_3 здійснювалося ОСОБА_1

Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживають зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини, яка відкрилась до 01.01.2004 року.

Судом безспірно встановлено, що після смерті ОСОБА_3 на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.04.2017 року заведена спадкова справа №166/2017, що підтверджується листом від 06.04.2017 року №825/02-14 за підписом державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 Заявник звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 в Четверту Львівську державну нотаріальну контору, однак листом останньої у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено, оскільки неможливо встановити родинні відносини між ОСОБА_3 та заявником, запропоновано звернутися до суду із заявою про визнання заявника спадкоємцем четвертої черги спадкування як такого, що останні п'ять років проживав з померлою однією сімєю.

За таких обставин, оскільки заявником доведено перед судом факт, що протягом останніх пяти років до моменту смерті ОСОБА_3 вона проживала однією сімєю із спадкодавцем, встановлення даного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, як спадкоємцем четвертої черги, і в інший спосіб вона позбавлена можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому заяву слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

заяву задоволити.

Встановити юридичний факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, зі спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сімєю більше 5 років до часу смерті ОСОБА_3 27.02.2017 року у квартирі за адресою АДРЕСА_4.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до Апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: С.В. Гирич