У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді Боймиструка С.В., суддів: Шеремет А.М., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю Верещук Л.В., ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_3 про роз'яснення рішення по справі ОСОБА_3, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 до Зірненської сільської ради Березнівського району Рівненської області, Головного управління Держземагенства у Рівненській області про виділення в натурі земельної ділянки у розмірі земельної частки /паю/, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2017 року роз'яснено рішення суду таким чином: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області на виконання резолютивної частини рішення суду має вирішити питання, передбачені Земельним кодексом України, а саме надати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з послідуючим затвердженням даного проекту.

У поданій на вказану ухвалу апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області вважає її незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального права.

Зазначає про те, що при винесенні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не вказав жодної норми Закону якою закріплено повноваження Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) : розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточнюють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Повноваження органів державної виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок визначені ст. 122 Земельного кодексу України. Так, відповідно до ч.4 ст. 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Враховуючи викладене зазначає про те, що ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та ст. 122 ЗК України чітко розмежовані повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність чи користування.

З цих підстав просить ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2017 року скасувати.

Представник апелянта Верещук Л.В. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Пояснив, що його брат не з'явився в судове засіданні, оскільки перебуває за кордоном.

Зірненська сільська рада завчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, однак до суду представник не з'явився та причин неявки не повідомив, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Березнівського районного суду від 30 листопада 2015 року Зірненську сільську раду Березнівського району Рівненської області зобов'язано виділити ОСОБА_3, та ОСОБА_2 земельну ділянку в натурі в розмірі 5,35 га на підставі сертифікату на право на земельну частку/пай/ та свідоцтва про право на спадщину, на території Зірненської сільської ради Березнівського району Рівненської області, а Головне управління Держземагенства у Рівненській області прийняти рішення про виділення в натурі (на місцевості) та передачу у приватну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельної ділянки в розмірі земельної частки паю площею 5,35 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 28 листопада 2001 року із земель запасу, які перебувають у державній власності сільськогосподарського призначення на території Зірненської сільської ради Березнівського району Рівненської області.

Місцевий суд дійшов висновку, що слід роз'яснити рішення суду таким чином, як в своїй заяві просив ОСОБА_3, а саме: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області на виконання резолютивної частини вказаного рішення суду має вирішити питання, передбачені Земельним кодексом України, а саме надати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з послідуючим затвердженням даного проекту.

При цьому мотивів саме такого роз'яснення суд не навів та причин покладення обов'язку на юридичну особу, яка не була стороною в справі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК Україна, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення, і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як видно із змісту заяви про роз'яснення рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 просить роз'яснити у який спосіб має бути виконане дане рішення в частині надання йому земельної ділянки, тобто просить роз'яснити не зміст резолютивної частини, а спосіб виконання судового рішення.

Відповідно до ст.373 ЦПК та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Крім того, заявник просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з послідуючим затвердженням даного проекту, отже, фактично порушує питання про зміну рішення та внесення в нього нових даних.

Задовольняючи зазначену заяву, судом першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст. 221 ЦПК України не роз'яснено зміст резолютивної частини рішення, а внесено зміни до його змісту.

Крім того, як видно з матеріалів справи позов пред'являвся до ГУ Держкомзему в Рівненській області - код ЄДПРОУ 34342718. Оскаржуваною ухвалою зобов'язання покладено на ГУ Держгеокадастру в Рівненській області код ЄДПРОУ 39768252. Тобто це дві різні юридичні особи і доказів в справі про їх правонаступництво немає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, то у відповідності з вимогами п.3 ч.1ст.312 ЦПК України вважає за необхідне скасувати ухвалу суду про роз'яснення рішення суду і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.2 ст. 307,312-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргуГоловного управління Держгеокадастру у Рівненській області задовольнити.

Ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий : С.В. Боймиструк

Судді : А.М. Шеремет

Н.М. Ковальчук