Справа №295/2272/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

З участю секретаря Савіної Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа Реєстраційна служба Житомирського міського управління юстиції, Житомирська міська рада про визнання недійсним договору, скасування свідоцтва про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, про стягнення моральної та матеріальної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 23.01.2017 року, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0671 га, розташованої в м. Житомирі, проїзд 4-й Богунський, 3, кадастровий номер :06:019:0028, укладений між ОСОБА_3 в особі представника та ОСОБА_4, посвідчений 17.12.2011 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1462, скасувавши свідоцтво про державну реєстрацію прав від 23.01.2012 року на імя відповідача ОСОБА_4, реєстраційний номер 35848245; стягнути з відповідача ОСОБА_3 заподіяну моральну шкоду в розмірі 65 000 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_6 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 28 500 грн.; стягнути з відповідачів в солідарному порядку судові витрати.

В обгрунтування позовних вимоги представник позивача пояснив, що ОСОБА_2 є власником незакінченого будівництва жилого будинку по вул. Санаторній, 27а в м. Житомирі, відповідно до договору купівлі-продажу від 27.12.1972 року, при купівлі вказаного незавершеного будівництва він набув право забудовника та безстрокового користування земельною ділянкою. На початку липня 2012 року позивач виявив, що на місці незакінченого будівництва побудований новий будинок, а фундамент незакінченого будівництва, времянка та сарай знесені без його згоди. Відповідач ОСОБА_3, який став власником вказаної земельної ділянки на підставі рішення Житомирської міської ради №220 від 24.01.2011 року(яке в подальшому було скасоване постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09.10.2014 року), продав спірну земельну ділянку відповідачу ОСОБА_6 Такими діями відповідачі заподіяли ОСОБА_2 моральну шкоду.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів, за їх участі в судовому засіданні, представник третьої особи Житомирської міської ради просили відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції в судове засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зі змісту ухвали Житомирського апеляційного суду від 08.12.2014 року у справі 296/907/12-а( т.1 а.с. 165), вбачається те, що судом встановлено факт укладання 27 грудня 1972 року договору купівлі-продажу, за яким ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_2 купив незакінчений будівництвом жилий будинок готовністю 8% в м.Житомирі по вул. Санаторній, 27-а, що належить ОСОБА_7 на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для житлового будівництва , про що сторони уклали Договір купівлі-продажу, що посвідчений в нотаріальному порядку та зареєстрований в реєстрі за № 3-4408. За умовами Договору купівлі-продажу всі права та обов"язки за Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для житлового будівництва від 04.02.1955 р. , який є невід"ємною частиною Договору купівлі-продажу, переходять до покупця ОСОБА_2

У 1974 році рішенням Житомирського міськвиконкому вулицю Санаторну перейменовано на вулицю Сабурова.

Згідно рішення виконкому Житомирської міськради від 11.01.96 р. будинку по вул. Сабурова 27-а була надана нова адреса : проїзд 4-й Богунський, 3.

Чинний на час укладення ОСОБА_8 договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом жилого будинку, Земельний кодекс Української РСР (ЗК УРСР) від 8 липня 1970 року у статті 3 передбачав, що земля є виключною власністю держави і надається тільки в користування.

Відповідно до статей 13-15 ЗК УРСР земля в Українській УРСР надавалась громадянам СРСР в безоплатне користування. Землекористування могло бути безстроковим або тимчасовим (короткостроковим і довгостроковим).

Відповідно договору купівлі продажу від 17.12.2011 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0671 га, яка знаходиться в м. Житомир, проїзд 4-й Богунський, 3.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09.10.2014 року визнано не чинним рішення Житомирської міської ради від 24.10.2011 року №220 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0671 га, за адресою: м. Житомир, проїзд 4-й Богунський, 3 для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд. Постанова суду набрала законної сили 08.12.2014 року.

Відповідно до рішення Житомирської міської ради від 16.02.2017 року №536 право постійного користування земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, вул. Санаторна, 27-а (нині проїзд 4-й Богунський, 3) ОСОБА_2, що посвідчене договором купівлі-продажу від 27.12.1972 року припинено.

Зі змісту листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради від 17.02.2017 року №25-Ж-351 вбачається, що рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_9 прийнято у звязку із систематичною несплатою користувачем земельного податку та у звязку з набуттям на даній земельній ділянці права на нерухоме майно іншою особою.

Стаття 3 ЦПК України закріплює право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному й повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ЦПК України).

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою як користувач земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Житомир, проїзд 4-й Богунський, 3 та враховуючи наявне рішення Житомирської міської ради від 16.02.2017 року №536 про припинення права постійного користування земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, вул. Санаторна, 27-а (нині проїзд 4-й Богунський, 3) ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що права позивача укладаням договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не порушені та відмовляє в задоволенні позову в частині визнання договору купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0671 га, розташованої в м. Житомирі, проїзд 4-й Богунський, 3, кадастровий номер :06:019:0028, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 недійсним.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди завданої знесенням незавершеного будівництва, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про вартість знищеного майна, так само як не доведено факт знищення майна саме відповідачами по справі, хоча відповідно до вимог ст. 10-11 ЦПК України це є обовязком позивача.

При цьому, беручи до уваги, що позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди є похідною від вимог про визнання договору недійсним та матеріальної шкоди, то враховуючи, що суд не знайшов достатніх правових підстав для задоволення основної вимоги, не підлягає задоволенню й похідна від неї вимога.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17 грудня 2011 року земельної ділянки розташованої в м.Житомирі, проїзд 4-й Богунський, 3, шляхом скасування свідоцтва про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 23 січня 2012 року на ім"я ОСОБА_6, реєстраційний номер № 35848245, про стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Чішман