Справа №592/2057/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 22-ц/788/1165/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

17 лютого 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 22 березня 2008 року між ним та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань станом на 31 січня 2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 53394 грн. 63 коп., з яких: 4330 грн. 60 коп. - заборгованість за кредитом, 42760 грн. 11 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3285 грн. 13 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 2518 грн. 79 коп. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовлено.

Вказане рішення суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що помилковим є висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом з огляду на те, що відповідач здійснив останній платіж за кредитним договором 12 червня 2014 року в сумі 14 грн. 87 коп., що свідчить про визнання ним боргу та, відповідно, переривання перебігу позовної давності. Відтак, на думку позивача, пред'явлений 17 лютого 2017 року до суду позов банку є своєчасним і таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7).

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 31 січня 2017 року ОСОБА_3 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 53394 грн. 63 коп., яка складається із: 4330 грн. 60 коп. заборгованості за кредитом, 42760 грн. 11 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3285 грн. 13 коп. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 2518 грн. 79 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-6).

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції послався на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, про застосування якої просив відповідач.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

За вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також наданої позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції виписки по картці/рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору за період з 22 березня 2008 року по 24 липня 2017 року, відповідач за період з березня 2008 року по червень 2014 року активно користувався кредитною карткою, знімаючи з неї кошти та розраховуючись карткою у торгівельних установах, а також періодично поповнював картковий рахунок.

При цьому, останнє поповнення карткового рахунку відповідач здійснив 24 травня 2014 року в сумі 50 грн., а останнє автоматичне погашення простроченої заборгованості з іншої карти відповідача було проведено банком 12 червня 2014 року в сумі 14,87 грн., що вбачається з наданої позивачем виписки по картці.

Таким чином, ураховуючи, що про порушене право банк знав і повинен був знати з 26 червня 2014 року, тобто з 25 числа місяця, наступного за звітним з моменту здійснення відповідачем останнього платежу за кредитним договором, так як вказані умови повернення кредиту вказані у підписаній тільки банком довідці про умови кредитування (а.с. 8), а з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду 17 лютого 2017 року, направивши поштою позовну заяву (а.с. 24), тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Отже, право позивача щодо належного виконання відповідачем своїх обов'язків за кредитним договором є порушеним та таким, що підлягає захисту.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись в повній мірі з позовними вимогами в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, виходячи з наступного.

Зокрема, ураховуючи той факт, що строк дії кредитної картки, тобто, строк дії кредитного договору закінчився 30 листопада 2015 року, що вбачається з наданої позивачем суду апеляційної інстанції програмної розпечатки, та той факт, що договором не встановлено розмір процентів після спливу вищезазначеного строку, тому колегія суддів не може погодитись з розрахунком позивача в частині визначення розміру процентів за період з 01 грудня 2015 року по 31 січня 2017 року із розрахунку процентної ставки у розмірі 43,20% річних, яка, до того ж, не була передбачена умовами кредитного договору, тобто вказані умови відповідачу не були відомі, у зв'язку з чим, на думку колегії суддів, розмір процентів за вказаний період має бути визначений на рівні облікової ставки Національного банку України, що узгоджується з положеннями ст.ст. 525, 526, 536, 1048, 1049 ЦК України.

Також вказаної правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 07 вересня 2016 року у справі за № 6-1412цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Однак, ураховуючи, що позивач надав суду апеляційної інстанції новий розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, що становить 7073 грн. 27 коп. і включає в себе процентну ставку під час дії кредитної картки в розмірі 36 %, а з 01 листопада 2015 року і до 31 січня 2017 року - у розмірі облікової ставки НБУ, тому колегія суддів вважає можливим прийняти вказаний розрахунок заборгованості за основу для визначення розміру заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Крім того, колегія суддів не може погодитись з позовною вимогою в частині стягнення з відповідача пені та комісії, а також штрафів, оскільки розрахунки щодо їх нарахування позивач обґрунтовував умовами, викладеними у довідці та Умовами і правилами надання банківських послуг.

Проте, довідка про умови користування кредитом та зазначені вище умови і правила всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником, тобто відповідачем, не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Також в анкеті-заяві, яку підписав ОСОБА_3, не можна прочитати: чи отримував позивач при оформленні платіжної картки «Кредитка Універсальна» або карти Gold Пам'ятку, яка містить тарифи і основні умови кредитування і чи ознайомився з її змістом під підпис (а. с. 7). Проте, якщо і отримував, що, як вбачається з матеріалів справи, він заперечує, однак банк не надав суду документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис Пам'ятки, яка містить тарифи і основні умови кредитування.

Таким чином позові вимоги банку про стягнення зі ОСОБА_3 пені та комісії, штрафу (фіксована складова), а також штрафу (процентна складова) слід визнати безпідставним, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалося вище, укладено не було.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а його висновки не відповідають обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому рішення суду необхідно скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 11403 грн. 87 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 4330 грн. 60 коп. та процентів за користування кредитними коштами в сумі 7073 грн. 27 коп.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати необхідно розподілити в порядку, встановленому ст.88 ЦПК України.

Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено на 21,36% (11403,87 грн. * 100% / 53394,63 грн.), тому позивачу підлягають поверненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 341 грн. 76 коп. (1600 грн. * 21,36%), а також за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 375 грн. 94 коп. (1760 грн. * 21,36%), які необхідно стягнути з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п.1, 3, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року в даній справі скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 22 березня 2008 року в сумі 11403 грн. 87 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 4330 грн. 60 коп. та процентів за користування кредитними коштами в сумі 7073 грн. 27 коп.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 341 грн. 76 коп., а також за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 375 грн. 94 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -