Номер справи 623/125/17
Номер провадження 2/623/422/2017
РІШЕННЯ

іменем України

08 листопада 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.,

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Ізюмський районний сектор Головного управління ДМС у Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і просили відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачі вказали наступне, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24 червня 1999 року № 406 їм належить квартира АДРЕСА_1 в якій зареєстрований відповідач, як чоловік ОСОБА_1

16 червня 2011 року шлюб між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_4 офіційно розірвано.

З осені 2012 року по теперішній час відповідач фактично не мешкає в квартирі, але зніматися з реєстрації добровільно не бажає. Згідно актів обстеження факт не проживання відповідача підтверджується свідками.

Ніяких речей або майна відповідача у спірній квартирі не має.

Відповідач фактично мешкає за іншою адресою, де у відповідача є офіційно інша сім`я, відповідач після розірвання шлюбу з позивачкою, офіційно зареєстрував шлюб з іншою жінкою з якою і проживає однією сім`єю до теперішнього часу.

Позивачі вважють, що їх права, як власників квартири, порушені. Вони не мають можливості розпоряджатися своїм майном, як власники, не мають змоги оформити субсидію, несуть усі витрати по утриманню житла. Відповідач не бере ніякої участі у сплаті за комунальні послуги.

На підставі вище викладеного вважали, що позов підлягає задоволенню.

Відповідач та його представник позов не визнав.

На заперечення проти позову позивачів відповідач посилався на наступне:

Оскільки з аналогічним позовом позивачі вже звертались до суду і рішенням суду від 17 липня 2012 року їм було відмовлено і це рішення чинне то суд повинен відмовити позивачам у їх вимогах, а провадження по справі закрити.

Крім того відповідач вважав, що позивачі не в повному обсязі внесли судовий збір і це теж не враховано судом.

Крім вказаного, в судовому засіданні представник позивача вказував, що позивач ОСОБА_3 винен відповідачу значну суму грошей, що є причиною не зняття відповідача з реєстрації у спірній квартирі.

На підставі викладеного вважав, що позов не підлягає задоволенню.

Вислухавши представників сторін, свідків, вивчивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

До такого висновку суд приходить з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що позивачам на праві приватної власності належить квартира за адресою: квартира АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_1, виданого житловим ремонтно-експлутаційним підприємством міста Ізюма Харківської області 24 червня 1999 року (а.с.14).

Відповідач в квартирі позивачів не мешкає, право власності на квартиру не має, що підтверджується вказаним свідоцтвом НОМЕР_1, договору про ви наймання житла з власниками квартири сторонами не було укладено.

Згідно актового запису про шлюб № 224 від 18 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з другою жінкою, що не заперечує і відповідач. (а.с.156).

Той факт, що один з позивачів винен відповідачу гроші не є підставою для відмови у позові.

Той факт, що позивачі заявили спільні вимоги і внесли суму судового збору спільно не є підставою для відмови у позовних вимогах.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що відповідач понад 5 років не мешкає і не з`являється у спірній квартирі, має іншу сім`ю.

Згідно діючих норм Житлового Кодексу України передбачено, що якщо особа не проживає за місцем реєстрації понад встановлені строки вона може бути визнана такою, що вратила право користування в цьому приміщенні.

Отже законних підстав для мешкання та реєстрації відповідача у спірній квартирі не має.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідач порушує право власності позивачів, володіння та користування її майном.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 71-72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільного місця проживання», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити повністю.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Винниченко П.П.