Справа № 444/301/17 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/5186/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.

секретаря: Симець В.І.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на ПАТ "Львівська вугільна компанія", що знаходиться за адресою: м. Соснівна, Сокальського району Львівської області, паспорт серії КА № 349736 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 11.02.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КВ № 586957 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 11.01.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх дітей- синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, 13.04.2004 року народження в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 30 відсотків прожиткого мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 08.02.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на ПАТ "Львівська вугільна компанія", що знаходиться за адресою: м. Соснівна, Сокальського району Львівської області, паспорт серії КА № 349736 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 11.02.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванню обставин справи, що мають значення для справи. Зазначає, що діти проживають разом з ним та він фактично утримує своїх дітей та частково позивача, не ухиляється від обов`язку утримувати дітей. Вказує, що судом першої інстанції не було встановлено розмір доходів позивача та не перевірено розміру доходів відповідача.

Просить скасувати рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що сторони одружилися 06.02.1999 року у Любельській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 01, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-СГ № 039176.

За час перебування у шлюбі у сторін народилася двоє дітей: сини- Герман ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, 13.04.2004 року народження.

З копії свідоцтва про народження дітей серії 1-СГ № 110574 та серії 1-СГ № 328518 вбачається, що батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ОСОБА_3 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач).

Відповідно до довідки №20/21.02.2017р. ОСОБА_2 працює у ПАТ «Львівська вугільна компанія» охоронником охоронної служби з 26.04.2017 року по теперішній час (а.с.32).

Як вбачається з довідки про доходи, за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року загальна сума доходу ОСОБА_2 становила 26922грн 07 коп.(а.с.33)

В ході судового розгляду позивачка відкликала заяву про відмову від позову, а відповідач відкликав заяву про відмову від апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, яка визначається судом.

Пунктами 1,3 ч.1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуючи з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що ОСОБА_2 є працездатною особою молодого віку, що свідчить про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню дітей та передбачено чинним законодавством.

Доводи апелянта що він утримує дітей та їх матір колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі не підтверджені належними доказами.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Покликання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що на його утриманні перебуває його мати, колегія суддів вважає, що зазначене покликання не може слугувати підставою для скасування рішення та відмови у позові, оскільки мати відповідача ОСОБА_7 є пенсіонером та відповідно отримує пенсію, та ним не надано належних доказів що вона перебуває на його утриманні.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з вимогами ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування Жовківського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягомдвадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді