Справа № 589/1984/17
Провадження № 2/589/884/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю: секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2017 року позивач звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову обгрунтовані тим, що неповнолітня дитина ОСОБА_5, батьками якої є сторони у справі, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. При цьому дитина має певні проблеми із здоровям: потребує нагляду і лікування лікарів педіатра і невролога з приводу тривалих перебігів гострих респіраторних захворювань, синдрому дефіциту уваги та гіперактивності, затримки мовного розвитку. Відповідач (батько) в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підтав, викладених у ньому та письмових поясненнях від 15.09.2017р. .

Представник позивача підтримала позицію своєї довірительки та пояснила, що після того як сторони припинили сумісне проживання, а саме з травня 2017 року, позивач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільного сина, що поставило його з матір`ю у скрутне матеріальне становище. Дитина хворіє цілою низкою хронічних захворювань, перебуває під постійним наглядом лікарів, у зв`язку з чим потребує значних витрат на придбання ліків, занять з психологом, придбання спеціального взуття, оплату різноманітних медичних процедур. На даний час всі ці та інші матеріальні потреби дитини самостійно задовольняє позивач, однак вона самостійно не в змозі забезпечити дитину всім необхідним, а відповідач від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини ухиляється. Враховуючи зазначене, вважає аліменти в розмірі 3000 грн. достатніми для належного, повноцінного та якісного забезпечення рівня життя, дитини, її фізичного та духовного розвитку.

Відповідач, позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що сума аліментів, яку просить стягнути з нього позивач, надто велика та неспіврозмірна з його доходами, він має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн.

Представник відповідача підтримала позицію свого довірителя, додатково пояснила, що відповідач не відмовляється від утримання свого малолітнього сина, однак сплачувати аліменти в сумі 3000 грн. не має змоги, оскільки він після повернення з РФ, працевлаштувався у ФОП ОСОБА_6 на неповний робочий день, отримує заробітну плату, яка в середньому за місяць становить близько 1600 грн., крім того, у відповідача на утриманні перебуває його батько, який є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію. А додаткові витрати на лікування сина відповідач буде відшкодовувати окремо від аліментів після надання йому підтверджуючих документів.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, встановив наступне.

Судом на підставі свідоцтва про народження встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.

Із копії довідки №422 від 29.05.2017, виданої комунальним лікувально-профілактичним закладом «Шосткинська дитяча лікарня» вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває під наглядом лікарів Шосткинської дитячої лікарні з народження. До 1 року дитина мала неврологічну симптоматику (гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи, гідроцефальний синдром), після року дитина часто хворіє на вірусні респіраторні захворювання, має харчову і медикаментозну алергію. 05.05.2016 дитина була оперована з приводу атероми привушної залози. На даний момент потребує нагляду і продовження лікування у педіатра і невролога з приводу тривалих перебігів гострих респіраторних захворювань, синдрому дефіциту уваги та гіперактивності, затримки мовного розвитку. Дитина потребує індивідуального нагляду і підходу, тривалого лікування і дообстеження, а також бальнеологічного оздоровлення у санаторії легеневого та неврологічного профілю /а.с. 11/. Наявність вказаних захворювань та необхідність подальшого обстеження і лікування дитини підтверджується і низкою інших документів: довідкою № 8607 від 19.08.2016р./ а.с. 12/, консультаційними довідками від 12.09.2017р. /а.с. 54,59/, направленнями на аналізи /а.с. а.с. 55, 56/, психологічним висновком /а.с. 57/, довідкою педіатра /а.с. 60/, довідкою № 646 /а.с. 82/. Дані обставини щодо стану здоровя дитини і особливостей його розвитку не спростовувалися відповідачем під час розгляду даної справи.

Із довідки №1559 від 21.07.2017, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 не знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради і не одержує державних соціальних допомог /а.с.25/.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін на час розгляду справи, малолітній син ОСОБА_5 проживає з позивачем. Відповідач проживає окремо у будинку, що належить на праві спільної часткової власності йому, його батьку та позивачу /а.с.39/. Вказані обставини визнаються обома сторонами.

На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. При цьому, надані в судовому засіданні представником відповідача копії чеків та квитанцій /а.с. 47- 49/, на підтвердження оплати відповідачем комунальних послуг, інтернету, дитячого порошку, шапмуню, інгалятору, тапочок, двох іграшок та певних продуктів харчування, не є достатніми доказами надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина у необхідному розмірі.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідо до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Керуючись положеннями ст. ст. 181, 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем, який реалізував надане йому законом право самостійно визначати спосіб стягнення аліментів.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказане положення підлягає застосуванню незалежно від способу стягнення аліментів: в частці від доходу чи в твердій грошовій сумі.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України стан здовов`я та матеріальне становище дитини, яка доходу і значного майна не має, потребує як обстеження і лікування, так і внаслідок низки захворювань та проблем розвитку - певних специфічних продуктів харчування, засобів догляду і специфічного взуття, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який перебуває в працездатному віці, має задовільний стан здоровя, може працювати, та має власне житло, не обтяжений турботами щодо утримання інших дітей, має на утриманні лише батька-пенсіонера, який не потребує догляду і має власне джерело доходу, зобов'язаний утримувати свою дитину до повноліття, і спроможний надати йому матеріальну допомогу. Останній висновок суду випливає, зокрема, з тих обставин, що з 2014 року по травень 2017 року, перебуваючи на заробітках в РФ, відповідач регулярно надавав достатню матеріальну допомогу позивачу, здійснюючи перекази сум, які перевищували заявлений розмір аліментів /а.с. 27-34/. Доводи відповідача, що зараз після повернення з РФ, він отримує середньомісячний дохід в розмірі 1600 грн, судом до уваги не приймаються, оскільки як встановлено судом відповідач працює неповний робочий день, а тому не позбавлений можливості отримувати додаткові доходи, і не обмежений у праві на працевлаштування та отримувати достойний заробіток.

Таким чином, з урахуванням принципу розумності, співмірності, забезпечення достатніх потреб дитини, дісної участі батьків у її утриманні, суд дійшов висновку, що підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, оскільки судом встановлено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному розмірі, що є достататніми, співмірним й можливими як для стягувача, так і для отримувача аліментів.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня предявлення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 06.11.2013 року у справі №6-113цс13. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 30.05.2017 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в цій частині у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7