Справа № 494/385/17
Провадження № 2/494/274/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

10.05.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності.

У своїй заяві позивач зазначив, що 07.12.2008 року померла його мати ОСОБА_2 після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розташованої на території Вікторівської сільської ради , масив №31, ділянка №22. ОСОБА_1 вказав, що з 2007 року до дня своєї смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним у м. Одеса, після її смерті позивач звернувся до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, але нотаріусом повідомлено, що пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано з даного питання звернутися до суду. Позивач вважає, що спадщину прийняв фактично, так як вступив в управління та володіння спадковим майном. У звязку з вищевказаним позивач просить суд визнати факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку.

Ухвалою суду від 21.06.2017 року після усунення позивачем недоліків відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні 24.07.2017 року представник позивача наполягала на позовній заяві, зіславшись на обставини зазначені у ній.

Представник Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області у судове засідання 24.07.2017 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Водночас, 11.07.2017 року від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі (а.с.47)

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, думку відповідача, викладену у заяві від 11.07.2017 року, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 3 Цивільно процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618-IV (далі ЦПК України) «кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів».

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем по справі позивачем визначено Вікторівську сільску раду, представник якої, як встановлено вище, - позов визнала.

Частиною 4 статті 174 ЦПК України передбачено «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову...».

Суд вважає зазначити, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу підставу та предмет позову може визначити виключно позивач. Суд не вправі визначити предмет, підставу (інше) позову також у зв`язку із принципом змагальності цивільного процесу.

Судом встановлено, що 07.02.2008 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №155922 (а.с.8). З 13.07.1998 року по день своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області № 599 (а.с.13).

Відповідно до розяснень завідувача Березівської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 пропустив строк встановлений для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №077092 власником земельної ділянки площею 5.34 га, розташованої на території Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області є ОСОБА_2 (а.с.10), щодо вказаної земельної ділянки встановлені відповідні обмеження, що підтверджується довідкою Вікторівської сільської ради (а.с.11), також відносно вказаної земельної ділянки даних про наявність кадастрового номеру не має, про що свідчить довідка Вікторівської сільської ради (а.с.12).

Разом з цим, судом під час судового засідання 12.07.2017 року та 24.07.2017 року неодноразово ставились питання представнику позивачу щодо можливості витребування додаткових доказів, проте жодних клопотань не надходило та повідомлялось що розгляд справи може відбуватись за наявними в матеріалах справи доказами. У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази (ч. 1 ст. 137 ЦПК). Судом розясненні на підставі ч 4 ст.10 ЦПК України щодо наслідків не вчинення такої процесуальної дії, проте представник позивача наполягала на розгляді справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Більш того, представником позивача у судовому засіданні 24.07.2017 року знято клопотання про допит свідків.

Суд також вважає зазначити, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку.

Обставини, які входять до предмета доказування згідно ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України по цій справі, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено вище, клопотань про витребування копії документів не надходило.

Разом з цим, згідно зі ст.. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право па спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

В листі Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: «Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи».

З наданих позивачем доказів вбачається, що постійне проживання позивача разом зі спадкодавцем не підтверджується ні паспортом померлої , ні довідкою органу місцевого самоврядування, тобто строк для прийняття спадщини ним був пропущений, про що також свідчить і постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видана (а.с.9).

Натомість з довідки Вікторівської сільської ради (а.с.13) вбачається, що громадянка ОСОБА_2 з 13.07.1998 року по день смерті 07.12.2008 року проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що спростовує твердження позивача про проживання її разом з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1.

Окрім того, згідно свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_2 померла саме в с. Ланове, Березівського району Одеської області.

Суд вважає безпідставним посилання у матеріалах справи на акт від 15.06.2015 року, оскільки свідки у судове засідання не зявились та не підтвердили вказаний факт. Більш того, позивачем під час судового засідання 24.07.2017 року вказане клопотання про допит свідків знято.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно відмовити у встановленні факту прийняття спадщини, оскільки підстав судом не встановлено та належних та допустимих доказів не надано, які б переконали суду в зворотньому.

Натомість суд, вважає, що нотаріусом правомірно винесено розяснення позивачу щодо пропуску 6 місячного строку.

Позивачем заявлено вимогу про визнання права власності на спадкове майно. При цьому вимога про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем не заявлялась, а тому суд доходить висновку, що вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню без вирішення питання стосовно пропущеного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог

Керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28.07.2017 року.

Суддя І.А. Римар