Справа № 372/1724/17
Провадження № 2-1101/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінченка О.М.,

при секретарях Василенко О.С., Михайлова Я.Г., Євдокімова В.С.,

представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи його невиконанням відповідачем ОСОБА_2 грошових зобовязань за генеральним договором про надання кредитних послуг, виникненням значної заборгованості, просив в судовому порядку в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL4558 від 27.05.2008 року в сумі 33 809,85 доларів США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ 862800, 09 грн. звернути стягнення на квартиру № 3, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул.. Київська, буд. 33Б, що належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло видане 12.02.1998 року в смт. Козин Київської області Укаїнським державним лісогосподарським науково-виробничим технологічним центром «Укр НВЦ ліс», згідно розпорядження № 16 від 19.12.1997 року, право власності за яким зареєстровано Обухівським БТІ, записано у реєстрову книгу № 7 зареєстрованим за №1045/13, встановивши початкову ціну реалізації не нижче звичайних цін на цей вид майна під час проведення виконавчих дій. В подальшому позивач змінював предмет позову, в якому просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL4558 від 27.05.2008 року в сумі 39 133,77 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів, що належить відповідачам в рівних долях, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить по 1/3 частки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за початковою ціною кожної частки по 260 900, 00 грн.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, подала клопотання в якому просила розгляд справи здійснювати за наявними у справі доказами без її присутності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 заперечили проти задоволення позову, з підстав наведених у запереченні на позовну заяву. Крім того зазначили, що є рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву в якій заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву в якій заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі.

Вислухавши відповідача та його представника, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

27 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2, був укладений генеральний договір № BL4558 (далі генеральний договір) (а.с. 9-15).

У відповідності до генеральгоного договору позичальнику надалися кредитні послуги в рамках ліміту що дорівнює 103000 доларів США, які Позичальник зобов'язувався повертати Банку частинами відповідно до графіку платежів. Кінцевий строк погашення кредиту до 01.05.2028 року.

На виконання умов генерального договору 27.05.2008 року сторонами було укладено додаткову угоду № BL4558/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг № BL4558 від 27.05.2008 року (індивідуальна угода).

Відповідно п. 1 індивідаульної угоди, банк зобовязується надати позичальнику кредит в сумі 50000 доларів США, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначений в індивідуальній угоді(а.с. 18-19).

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод, якими змінювалися умови кредитування, зокрема: додаткова угода №1 від 06.02.2014 року та додаткова угода № 2 від 06.02.2014 року (а.с. 25-30, 31-32).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним генеральним договором, 07.05.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4, було укладено та нотаріально посвідчено договір іпотеки, згідно умов якого Іпотекодавцями було передано в іпотеку Банку в якості забезпечення виконань зобов'язань Позичальника перед Банком по генеральному договору наступне майно: квартиру №3, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район смт. Козин, вул.. Київська, буд. 33 Б.(а.с. 59-64).

Правовий статус позивача підтверджується свідоцтвом, статутом, банківською ліцензією, дозволом.

Як передбачено ст.ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст. 590 ЦК України.

Згідно ст.ст. 11, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання, майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку позивач ПАТ «Універсал Банк» за загальними нормами цивільного судочинства дійсно має право, у разі невиконання боржником своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно.

Однак при вирішенні спору суд зобовязаний дотримуватись загальних засад цивільного судочинства, зокрема щодо диспозитивності та змагальності сторін.

23.05.2016 року рішенням Обухівського районного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 33809,85 доларів США заборгованості за кредитом. (а.с. 56-57).

Обґрунтовуючи позов позивач посилається, що відповідач допустив виникнення заборгованості за генеральним договором, на підтвердження чого надав розрахунок, згідно якого станом на 11.08.2017 року заборгованість становить 33 133,77 доларів США і складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 31427,24 доларів США, простроченої заборгованості по сумі кредиту в розмірі 1886,69 доларів США, заборгованості по відсоткам 7418,57 доларів США та заборгованість по підвищеним відсоткам 287,96 доларів США. (а.с. 108-144).

Вартість предмету іпотеки згідно висновку про вартість майна, складеного ТОВ «агентство незалежної оцінки «Ваш експерт» від 04.01.2017 року становить 782700 грн. 00 коп. (а.с. 112).

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ( ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до п. п. 4.2., 4.3. іпотечного договору звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку», з інших підстав, передбачених законодавством України. Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю.

Правилами ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, порядок та процедура такого продажу.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

При цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього (ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»).

7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з п. 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачі не мають іншого нерухомого майна для проживання окрім вищезазначеної квартири, а її загальна площа складає 77,5 кв.м. (а.с.120-123, 124-125).

Факт постійного проживання відповідачів у квартирі, яка є предметом іпотеки підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №42 від 28.04.2016 року (а.с. 126).

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір на засадах змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, на підставі поданих стронами доказів, суд вважає, що позовні вимоги не не узгоджуються із чинним законодавством України, тому достатніх правових і фактичних підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 212, 214, 215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги,особами які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Зінченко