АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1349/2010 Номер провадження 22-ц/786/2152/17Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м. Кременчука Полтавської області, посилаючись на те, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, який, згідно заповіту від 23 липня 2007 року, заповів позивачу будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований. Проте, Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за законом у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно.

З урахуванням наведеного прохав визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, право власності на житловий будинок на технічному плані літ. «Аа», літню кухню - літ. «Бб», вбиральню - літ. «В», огорожу №1 по АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2010 року позов ОСОБА_4, задоволено.

Визнано право власності за ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку Аа, літньої кухні літ. Б б, вбиральні літ. В, огорожі №1.

У поданій апеляційній скарзі на рішення суду, особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального права просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що за ОСОБА_4 не можна було визнавати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1, оскільки рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20.05.2008 року у визнанні права власності на спірний будинок ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було відмовлено.

Зазначає, що вона є співвласницею, разом зі своїм сином ОСОБА_6, земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.03.2016 року та на даний час на ній побудовано новий будинок та реконструйовано старий житловий будинок, отримано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації. Проте, при намаганні зареєструвати своє право власності, апелянт дізналась, що реконструйований нею житловий будинок зареєстрований за позивачем ОСОБА_4, що порушує її права як власника земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, прохав її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення представника позивача, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до архівної копії рішення №199/2 виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради депутатів трудящих від 7 травня 1958 року, надано право індивідуальної забудови на земельній ділянці по АДРЕСА_1, площею 560 кв. м. гр. ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 від 01.07.2005 року, ОСОБА_5, на підставі рішення 18 сесії 4 скликання Автозаводської районної ради від 20.04.2005 року, є власником земельної ділянки (кадастровий номер - НОМЕР_2) площею 572 кв. м. у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд.

Акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21 (а.с.9).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 13 лютого 2006 року, ОСОБА_7, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки НОМЕР_4 від 26.01.2006 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, є власником земельної ділянки (кадастровий номер - НОМЕР_2) площею 572 кв. м. у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18 (а.с.71).

23.07.2007 року ОСОБА_5 було складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 3215, згідно якого останній, на випадок його смерті, зробив наступне розпорядження: належний ОСОБА_8 будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований, заповів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8, 37).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.02.2008 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки та дублікату державного акту про право власності на земельну ділянку, визнання дійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, задоволено частково.

Визнано недійсним дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку площею 572 кв. м., розташовану по АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_5, 26 січня 2006 року, серія НОМЕР_5.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 572 кв. м., розташованої по АДРЕСА_1, укладений 26 січня 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусам Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за №911.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку 572 кв. м., розташовану по АДРЕСА_1.

Відмовлено ОСОБА_5, ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_7 про визнання дійсними договорів купівлі-продажу від 10 травня 2004 року земельної ділянки площею 572 кв. м. та житлового будинку по АДРЕСА_1, укладеними між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, і визнання права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок і земельну ділянку площею 572 кв.м. по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 у повернення сплачених судового збору - 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30,00 грн. і на користь держави судовий збір в розмірі - 12,26 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 187,37 грн (а.с.60-62).

У подальшому, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2008 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.02.2008 року в частині визнання недійсним дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_5 26 січня 2006 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, визнання за ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку, скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання недійсним дублікату державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, виданого на ім'я ОСОБА_5 26 січня 2006 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, відмовлено за необґрунтованістю.

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 лютого 2008 року залишено без змін (а.с.63-65).

Згідно актового запису №2377 в Книзі реєстрації смертей Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 18.09.2008 року, а.с.7).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.08.2015 року, індексний номер: 42965502, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 572 кв.м. на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (а.с.66).

У подальшому, 01.03.2016 року між ОСОБА_11 (продавець) та ОСОБА_12 (покупець), ОСОБА_3 (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого продавець передав у власність покупців, а покупці прийняли у власність в рівних долях, по 1/2 частці кожен, нерухоме майно, яким є земельна ділянка площею 0,0572 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с.69-70).

Окрім того, з даного договору вбачається, що продавцю вказана земельна ділянка належала на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 30.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С., реєстровий №2073 бланк НАС 029111. НАС 029112).

15.03.2017 року ОСОБА_12 та ОСОБА_3 було отримано Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, згідно якого вказаними особами завершено будівництво індивідуального житлового будинку та реконструйовано існуючий житловий будинок під гостьовий по АДРЕСА_1 Полтавської області (а.с.68).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із того, що, оскільки у спадкоємця за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, ОСОБА_14 відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, то наявні підстави для визнання такого права в судовому порядку.

Проте, такі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи і нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Частиною 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За змістом п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України, визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється заповітом або законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2007 року ОСОБА_5 було складено на ім'я ОСОБА_4 заповіт, в якому він заповідав останньому належний йому будинок № АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій він розташований (а.с.8, 37).

Проте, як зазначено вище, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.02.2008 року відмовлено ОСОБА_5, ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_7 про визнання дійсними договорів купівлі-продажу від 10 травня 2004 року спірної земельної ділянки, укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, і визнання права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок та земельну ділянку площею 572 кв. м. по АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 травня 2008 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, відмовлено за необґрунтованістю.

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 18.09.2008 року, а.с.7).

Даними судовими рішеннями установлено, що, станом на 10.05.2004 року будинок і господарські будівлі по АДРЕСА_1 не були введені в експлуатацію, а спірна земельна ділянка не була приватизована, що і стало підставою для відмови в задоволенні вимог про визнання дійсними договорів купівлі-продажу від 10 травня 2004 року спірної земельної ділянки, укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і визнання права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок і земельну ділянку площею 572 кв.м. по АДРЕСА_1.

Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу)

На підставі вищевикладеного, на момент відкриття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, спірна земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1, спадкодавцеві не належала, а тому не могла входити до обсягу спадкового майна.

Частиною 1 ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.328 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

З наведеного вбачається, що оскільки на момент відкриття спадщини після померлого ОСОБА_5, спірна земельна ділянка йому не належала, житловий будинок на ній в експлуатацію введений не був, у зв'язку з чим відсутні правовстановлюючі документи на нього, на даний час спірна земельна ділянка на законних підставах знаходиться у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_12 і на ній збудовано новий житловий будинок та реконструйовано старий, тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на житловий будинокпо АДРЕСА_1.

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги є слушними і такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог або змінити рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - задовольнити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 січня 2010 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун