Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Дудник В.О., Томіленку В.В., Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 14 982,95 гривень; стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 10 808,97 гривень; стягнути на його користь судові витрати, які складаються з суми судового збору, сплаченого ним за розгляд даної справи та оплати судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині заявлених ОСОБА_1 позовних вимог до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - закрито на підставі п. 3 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Свої уточнені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 вересня 2014 року між відповідачем ТдВ «Страхове товариство «Домінанта» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АІ/3295728, за яким було забезпечено транспортний засіб «ЗАЗ Део», д.н.з. НОМЕР_1, зі строком дії з 13 вересня 2014 року по 12 вересня 2015 року включно. 05 березня 2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого відповідачем автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 та його власного автомобіля «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_3. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року, водія ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Відповідно до вимог, передбачених законом, він вчасно звернувся до відповідача з письмовою заявою-повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач направив свого представника для огляду його автомобіля та складання дефектної відомості. В подальшому, останній жодним чином не повідомляв його про прийняте рішення щодо виплати, або не виплати страхового відшкодування, як постраждалій особі, в порушення п. 35.3 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач не надав копії звіту, який було проведено на його замовлення у ТОВ «Експертум АВЕ» та не повідомив його про суми матеріального збитку, визначені експертом даного товариства. Його неодноразові вимоги надати копію звіту ТОВ «Експертум АВЕ» було проігноровано, а тому він був змушений звернутись до СПД «ОСОБА_5.», відповідно до висновку якого, вартість завданого йому матеріального збитку в результаті ДТП становить 36 083,25 гривень. Проте відповідач не визнав його майнових вимог, згідно вищезазначеного звіту, що, на його думку, є незаконним та необґрунтованим. Відповідно до висновку експерта № 4711/16-54 від 10 січня 2017 року, наданого за ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA», державний номер НОМЕР_3, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, який належить йому, здійсненого на усунення пошкоджень автомобіля, завданих внаслідок ДТП, яка мала місце 05 березня 2015 року, складає 16 833,16 гривень. Розмір матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA», державний номер НОМЕР_3, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, який належить йому, внаслідок його пошкодження при ДТП, яка сталася 05 березня 2015 року, складає 27 642,13 гривень. Таким чином, вартість майнових збитків, завданих йому, складає 27 642,13 гривень, з яких вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 16 833,16 гривень і втрата товарної вартості автомобіля - 10 808,97 гривень. Вартість указаного ремонту складалася з вартості запчастин, ремонтних робіт, фарбування нових та відремонтованих деталей. Коефіціент фізичного зносу деталей КТЗ на момент ДТП дорівнювало 0. Рік випуску автомобіля - 2013. Сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з страхового товариства «Домінанта» складає 16 833,16 гривень. 05 січня 2017 року на його картковий рахунок було перераховано від відповідача грошову суму у розмірі 2 650,21 гривень в якості страхового відшкодування. Дана сума не була погоджена з ним та перерахована відповідачем на власний розсуд останнього. Таким чином, просить стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 14 982,95 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги щодо ТдВ «Страхового товариства «Домінанта» підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, та представника відповідача.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2015 року близько 16 години 50 хвилин на вул. М. Раскової, 56 «Автомийка» в м. Києві між автомобілем «ЗАЗ Део», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілем «HYUNDAI ELANTRA», державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень на користь держави (а.с.9).

На даний час постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_3 являється ОСОБА_1, а власником автомобіля «ЗАЗ Део», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_3 При цьому, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ Део», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на підставі полісу № АІ/3295728 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 13 вересня 2014 року по 12 вересня 2015 року включно, з визначним лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000 гривень (а.с.53, Том 1).

06 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6-8, Том 1).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із завданням механічних пошкоджень автомобілю «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_3, який належить позивачу, як потерпілій внаслідок ДТП особі, 07 квітня 2015 року позивач звернувся до відповідача ТдВ «Страхове товариство «Домінанта» із заявою, в якій просив долучити звіт до справи по виплаті страхового відшкодування.

Згідно долученого Звіту № 3803, складеного 06 квітня 2015 року СПД «ОСОБА_5.», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_3 станом на 06 квітня 2015 року складає 36 083,25 гривень (а.с.13-16, Том 1).

При цьому, 21 березня 2015 року на підставі заяви відповідача ТдВ «СТ «Домінанта» оцінювачем ОСОБА_6 було проведено оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу HYUNDAI ELANTRA (державний номер НОМЕР_3) та складено відповідний Звіт № 11280, згідно якого матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ HYUNDAI ELANTRA (державний номер НОМЕР_3), внаслідок його пошкодження складає: 6 250,94 гривень з урахуванням ПДВ, 5 209,12 гривень без урахування ПДВ) (а.с.57-62, Том 1).

Враховуючи надані суду звіти про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_3, виходячи із розбіжності у визначенні суми матеріального збитку, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1, з метою з'ясування розміру матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи № 4711/16-54 від 10 січня 2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, здійсненого на усунення пошкоджень автомобіля, завданих внаслідок ДТП, яка мала місце 05 березня 2015 року, складає: 16 833,16 гривень; розмір матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження при ДТП, яка сталася 05 березня 2015 року, складала: 27 642,13 гривень (а.с.182-189, Том 1).

З огляду на вищевикладений висновок експерта, враховуючи відсутність спростувань наданого суду висновку, судом приймається до уваги визначений розмір матеріального збитку саме за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 148, Том 1).

Згідно наданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 від 23 лютого 2017 року, на рахунок останнього 05 січня 2017 року було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 2 650,21 гривень (а.с.245, Том 1).

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові суду від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-954цс16.

Таким чином, в розрізі даного спору, беручи до уваги визначений розмір матеріального збитку, завданого позивачу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 14 982, 95 гривень, що становить різницю між визначений розміром матеріального збитку та сумою страхового відшкодування, що вже була сплачена на рахунок позивача.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення витрати, понесені останнім за проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 3303,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № Р24А78678261А023378 від 12 травня 2016 року (а.с.178 б).

Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

На підставі вищевикладеного, враховуючи надані суду докази в їх сукупності, оцінюючи їх з позиції належності та допустимості в розмірі спору, що виник між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 гривень.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 9, 12, 22, 29, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 12, 14, 511, 636, 979, 990 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 14 982 гривні 95 копійок, витрати, понесені на оплату судової авто товарознавчої експертизи у розмірі 3 303 гривні 00 копійок та судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок, а всього 18 925 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять) гривень 95 (дев'яносто п'ять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: