У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Євтушенко О.І., Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромза касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року позивач звернувся із указаним позовом, посилаючись на те, що 26 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 зі змінами внесеними додатковою угодою № 2 від 26 листопада 2009 року та додатковою угодою № 3 від 12 березня 2012 року, за яким останній отримав кредит у розмірі 200 000,00 доларів США строком повернення не пізніше 26 березня 2028 року, зі сплатою 12 % річних.

26 березня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 26 листопада 2009 року, за яким остання поручилася перед банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язань за кредитним договором, а тому позивач просив суд стягнути на свою користь із відповідачів солідарно 156 213,21 доларів США заборгованості за кредитним договором та 89 860,36 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь понесені судові витрати.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 133 602,45 доларів США, заборгованість по процентам у сумі 22 610,76 доларів США, пеню за кредитом у розмірі 156,28 грн, пеню за відсотками в сумі 89 704,08 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, просять скасувати рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язань за кредитним договором, станом на 23 лютого 2015 року має заборгованість за кредитом, розрахунок якої передбачений і відповідає змісту укладеного між банком і ним договору про надання споживчого кредиту № 0.

На виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду за клопотанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначила судову економічну експертизу проведення якої доручила Київському НДІСЕ Міністерства юстиції України, за клопотанням експерта надала усі надані сторонами документи для проведення експертного дослідження.

З повідомлення № 1916/16-45 від 19 травня 2016 року Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України про неможливість надання висновку експерта вбачається, що надання такого висновку, у зв'язку з ненаданням додаткових матеріалів для проведення експертизи та нездійснення оплати її вартості є неможливим.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в інтересах яких діє ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
О.І. Євтушенко
В.О. Кузнєцов