Номер провадження 2/754/1114/17
У Х В А Л А

03 серпня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування жилим приміщенням, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на фактичне непроживання в Україні з 22 липня 2015 року, відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що наявне рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав дане клопотання, зазначивши, що при подачі зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 при розгляді цивільної справи №754/18067/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про позбавлення права користування жилим приміщенням, остання спиралась на вимоги ст. 150 ЖК України та вимоги ст. 405 ЦК України.

В судовому засіданні позивач та її представник заперечували проти задоволення даного клопотання.

Для з'ясування викладених в клопотанні про закриття провадження у справі обставин, судом була витребувана цивільна справа №754/18067/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Деснянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про позбавлення права користування жилим приміщенням.

Відповідно до вищевказаної цивільної справи, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зверталась з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, в якому зазначала, що «фактично відповідач з часу його реєстрації 23.01.2014 року та на момент подання позовної заяви за вказаною адресою у вказаній квартирі не проживав і не проживає». При цьому, позивач при подачі зустрічного позову, керувалась ст. 150 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням викладених підстав у позовній заяві, суд приходить до висновку, що між тими самими сторонами розглядалась справа, позовні вимоги ОСОБА_1 однакові з позовними вимогами, які вирішувались при розгляді цивільної справи №754/18067/14-ц, однак позивачем був вказаний різний період не проживання відповідача, а тому необґрунтовано стверджувати про наявність тих самих підстав для подачі позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження по справі - не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 205 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження по справі - відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий