АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Борисової О.В.,

при секретарі Куркіній І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

за апеляційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року та за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року, -

встановила :

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом.

Зазначала, що підставі замовлення № 164 від 19 травня 2015 року придбала у відповідача три дитячі ліжка Amsterdam.

Згідно товарного чеку б/н від 19 травня 2015 року було сплачено завдаток за товар в сумі 22 000 грн. 00 коп.

Згідно товарного чеку б/н від 03 липня 2015 року було сплачено решту в сумі 21 830 грн. 00 коп.

Однак відповідач надав товар неналежної якості.

З урахуванням наведеного просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 43 830,00 грн., встановлений індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 2 035,39 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 670,06 грн. та судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 830 грн. 00 коп. за оплату товару та 551 грн. 20 коп. витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1просить рішення суду змінити, та зазначити у мотивувальній частині рішення про застосування правил ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

В апеляційній скарзі представник ФОП ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги поданої апеляційної скарги підтримала, проти апеляційної скарги відповідача заперечила.

Представник ФОП ОСОБА_2 вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, протиапеляційної скарги позивача заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ФОП ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 слід відмовити.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для стягнення з відповідача коштів на підставі ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що підставі замовлення № 164 позивач замовила у ФОП ОСОБА_2 три ліжка Amsterdamзагальною вартістю 43 830 грн. 00 коп.

Згідно товарного чеку б/н від 19 травня 2015 року ОСОБА_3 сплатилаФОП ОСОБА_2 завдаток за товар у розмірі22 000 грн. 00 коп.

03 липня 2015 року ОСОБА_4 сплачено залишок суми в розмірі 21 830грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_3 зазначила, що відповідачем надано товар неналежної якості, а тому кошти сплачені за товар підлягають поверненню.

Із змісту пред'явленого позову вбачається, що позивач звернулась в суд з даним позовом з приводу продажу їй товару неналежної якості.

Згідно ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» уразі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

З матеріалів справ вбачається, що позивачу три дитячі ліжка Amsterdam. доставлені 03 липня 2015 року.

Будь-яких доказів, що в день доставки та монтажу ліжок, позивач висловлював зауваження з приводу їх якості, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, сторонами не надано.

22 серпня 2015 року позивач повідомила відповідача про намір повернути товар.

25 серпня 2015 року ФОП ОСОБА_2 прийняла товар.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, сторони в усній формі домовились про продаж товару силами відповідача, та повернення позивачу п'ятдесят відсотків від вартості товару, оскільки останній майже два місяці був у вжитку.

02 вересня 2015 року ОСОБА_3 направила на адресу ФОП ОСОБА_2 письмову претензію про повернення сплачених грошових коштів в сумі 43 830 грн. 00 коп., у зв'язку із невиконанням ФОП ОСОБА_2 умов договору купівлі-продажу меблів в частині передачі покупцю товару належної якості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав обґрунтованими вимоги про повернення коштів позивачу за придбаний товар.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, споживач, який придбав товар неналежної якості, має право, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

4) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

5) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

При цьому споживачем протягом гарантійного строку мають бути виявлені недоліки або істотні недоліки.

Предмет даного позову складає одна вимога: стягнення коштів.

Тобто позивач обрав спосіб захисту, не передбачений ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

При цьому, повертаючи придбаний товар відповідачу, позивач не ставила питання проведення експертизи з метою виявлення недоліків або істотних недоліків товару.

На підтвердження того, що придбаний товар є неналежної якості, матеріали справи не містять жодного доказу.

На час розгляду справи в суді, відповідачем відчужені прийняті у позивача меблі, що позбавляє колегію суддів, виконати вимоги ст. ст 10, 11 ЦПК України, та роз'яснити сторонам їх право заявити клопотання про призначення експертизи з метою встановлення якості придбаного товару.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстав вважати обґрунтованими та доведеними позовні вимоги немає, а відтак їх слід залишити без задоволення.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що відсутні докази прийняття товару без зауважень, колегія суддів оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять доказів, що товар позивачем був придбаний із зауваженнями.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 травня 2017 року постановлено з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду обставинам справи; порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

О.В. Борисова