АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21 березня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ домоволодіння в натурі у відповідності з ідеальними частками співвласників,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду із указаним позовом, яким просив про поділ домоволодіння по вул. ОСОБА_8, 77/31 в м. Черкаси у натурі у відповідності з ідеальними частками співвласників згідно варіанту №1, мотивуючи про те, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2006 за нею визнано права власності в порядку спадкування на 1 / 2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Черкаси, вул. ОСОБА_8,77/31, під літ.А-І, жилою площею 56,0 кв.м., гараж -Б, сарай б, погріб В, Г, вбиральня Д, огорожа № 2-4, замощення І, водоколонка №5, розташований на земельної ділянці, загальною площею 584,00 кв.м., який належав померлій ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 05.07.1996 за №932 та зареєстрованого в Черкаському БТІ під №9848. У добровільному порядку відповідач, якому належить інша частка у домоволодінні, не бажає провести реальний розподіл вказаного, що й стало підставою для звернення з цим позовом до суду.Заочним рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21.03.2012 позов задоволено частково та поділ будинку та господарсько-побудових будівель і споруд в натурі по вул. ОСОБА_8, 77/31 в м. Черкаси, що є у спільній частковій власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6, відповідно до ідеальних часток співвласників (по 1 / 2) вирішено провести по першому варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 30.06.2011, яка є невідємною частиною рішення.

ОСОБА_7 виділено: приміщення 1-1, площею 3,9 м2, вартістю 7519,59 грн.; приміщення 1-2, площею 6,6 м2, вартістю 12725,46 грн.; приміщення 1-3, площею 8,9 м2, вартістю 17538,38грн.; приміщення 1-4, площею 19,7 м2, вартістю 38820,92 грн.; частина приміщення 1-9, площею 4,25 м2, вартістю 8375,07 грн. Загальна площа приміщень, яка виділяється позивачу ОСОБА_7, у житловому будинку складає 43,35 м2.

ОСОБА_6 виділено у житловому будинку: приміщення "1-5", площею 17,6 м2, вартістю 34682,64 грн.; приміщення "1-6", площею 9,8 м2, вартістю 19311,93 грн.; приміщення "1-7", площею 4,5 м2, вартістю 8676,45 грн.; приміщення "1-8", площею 7,1 м, вартістю 13689,51 грн.; частина приміщення "1-9" (на плані позн. "1-9-2"), площею 4,25 м2, вартістю 8375,07 грн.

Водопровід, каналізація та газопостачання в прибудові літ. "а" становлять 2854,94 грн. ((1,62%+3,25%+1,83%))/100x42611=2854,94), додаються ОСОБА_6., так як залишаються у частині прибудови, виділеній йому згідно даного варіанта розподілу.

Загальна площа приміщень, яка виділяється відповідачу ОСОБА_6 у житловому будинку, складає 43,25 м2.

ОСОБА_7 виділено господарські будівлі і споруди: сарай "б", вартістю 4527,00 грн.; погріб "В" та вхід до погребу (комора), вартістю 9846,00 грн.; 1/2 частина вартості огорожі №1 (у спільне користування), вартістю 4053/2=2026,50 грн.; 1/2 частина вартості хвіртки "№ 2" (у спільне користування), вартістю 1397/2=698,50 грн.; 1/2 частина вартості огорожі "№ 3" (у спільне користування), вартістю 2303/2=1151,50 грн.;1/2 частина вартості воріт "№ 4" (у спільне користування), вартістю 2199/2=1099,50 грн.; 1/2 частина вартості водопровідної колонки "№ 5" (у спільне користування), вартістю 1157/2=578 50 грн.; 1/2 частина вартості вимощення "І" (у спільне користування), вартістю 3588/2=1794,00 грн.

ОСОБА_6 виділено господарські будівлі і споруди:_гараж "Б", вартістю 23909,00 грн.; погріб "Г", вартістю 7161,00 грн.; дворова вбиральня "Д", вартістю 1683,00 грн.; 1 / 2 частина вартості огорожі "№ 1" (у спільне користування), вартістю 4053/2=2026,50 грн.; 1 / 2 частина вартості хвіртки "№ 2" (у спільне користування), вартістю 1397/2=698,50 грн.; 1 / 2 частина вартості огорожі "№ 3" (у спільне користування), вартістю 2303/2=1151,50 грн.; 1 / 2 частина вартості воріт "№ 4" (у спільне користування), вартістю 2199/2=1099,50 грн.; 1/2 частина вартості водопровідної колонки "№ 5" (у спільне користування), вартістю 1157/2=578,50 грн.; 1/2 частина вартості вимощення "І" (у спільне користування), вартістю 3588/2=1794,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судового збору - 1276,92 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судового збору - 897,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 925,00 грн. судових витрат за проведення експертизи.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позову, шляхом призначення повторної експертизи. В обґрунтування вказано на те, що проведена у справі експертиза є необєктивною, оскільки експерт не проводив огляд будинку та не зясував фактичний фізичний знос будівлі; суд не врахував позицію відповідача стосовно можливого розподілу будинку, яка базується на знаннях стосовно його конструкції; суд не зясував чи погоджувалося з іншими співвласниками виділення в натурі частини домоволодіння та чи не порушує таке виділення прав інших співвласників; по результатам проведеного на замовлення апелянта технічного обстеження будинку встановлено, що переобладнання, вказане у рішенні суду, можливо провести лише після попереднього підсилення конструкцій будинку; суд не визначив хто має оплачувати проведення таких реконструкцій; вартість робіт по переплануванню будинку становитиме більшу частину вартості самого будинку; орган місцевого самоврядування не надав дозвіл на перепланування будинку, що передбачено ст. 152 ЖК України; саме апелянт постійно проживає у домоволодінні, а позивач має інше постійне місце проживання, отже необхідно таким чином розділити будинок, щоб найбільш повно врахувати інтереси саме апелянта, як постійного мешканця.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що запропонований експертом варіант поділу між сторонами справи нерухомого майна, яке їм належить на праві спільної часткової власності, відповідає вимогам законодавства та буде належним чином сприяти реалізації прав співвласників щодо цього майна.

Однак повністю погодитися з правильністю таких висновків суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2006 за ОСОБА_7 визнано права власності в порядку спадкування на 1 / 2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Черкаси, вул. ОСОБА_8, 77/31 (спірне домоволодіння), під літ. А-І, жилою площею 56,0 кв.м., гараж -Б, сарай б, погріб В, Г, вбиральня Д, огорожа № 2-4, замощення І, водоколонка №5, розташований на земельної ділянці, загальною площею 584,00 кв.м., який належав померлій ОСОБА_9 на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 05.07.1996 за №932 та зареєстрованого в Черкаському інвентаризаційному бюро під №9848.

Згідно довідки ЧООБТІ від 10.06.2009 зазначене вище домоволодіння зареєстроване на праві власності за сторонами у справі за кожним по 1 / 2 частці.

Згідно технічного паспорта на спірне домоволодіння площа житлового будинку складає 86,6 м2; житлова площа - 56,0 м2, до складу будинку входять наступні приміщення: коридор площею 3,9 м2; веранда - 6,6 м2; житлова кімната - 8,9 м2; житлова кімната - 19,7 м2; житлова кімната - 17,6 м2; житлова кімната - 9,8 м2; санвузол - 4,5 м2; кухня - 7,1 м2; передпокій - 8,5 м2.

Указані фактичні обставини сторонами не оспорюються.

Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Пунктом 6 постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам надано розяснення про те, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру); виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Далі, згідно ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Отже для визначення технічної можливості розділити в натурі між сторонами домоволодіння, яке належить їм на праві спільної часткової власності, є необхідним призначення відповідної експертизи.

Згідно висновку № 67/10 судової будівельно-технічної експертизи від 30.06.2011 технічна можливість поділу спірного житлового будинку на дві ізольовані квартири визначається по його внутрішній площі, без врахування площі літніх приміщень (нежитлових прибудов, веранд, терас, балконів, холодних тамбурів).

Площа житлового будинку складає 86,6 м2. Площа ізольованої квартири одного зі співвласників, ідеальна частка якого становить 1 / 2 складає 86,6 х 1/2= 43,3 м2.

Вартість житлового будинку (основна частина літ. «А-1» та прибудов літ. «.а» складає 127104+42611=169715,00 грн. На 1 / 2 частину житлового будинку припадає 84857,50 грн.

Зіставляючи внутрішнє обємно-просторове планування спірного житлового будинку, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок садибного типу по вул. ОСОБА_8, 77/31 в м. Черкаси та ідеальні частки співвласників в одиницях площі з вимогами основних вимог ДБН, експерт надав висновок, що на момент проведення ним експертизи у 2011 розподіл вказаного житлового будинку в межах існуючих зовнішніх стін та у відповідності до часток (1/2 до 1/2) співвласників, із технічної точки зору з метою облаштування ізольованих квартир та з дотриманням вимог чинних будівельних нормативних документів є можливим за трьома варіантами.

При цьому, матеріалів експертного дослідження вбачається той факт, експерт не був допущений до приміщення вказаного будинку та поводив експертизи за даними, наявними в матеріалах БТІ., при проведенні експертного дослідження не був присутній відповідач ОСОБА_6

В звязку з вищевикладеними фактами, суд апеляційної інстанції погодився з доводами відповідача ОСОБА_6, що за вказаних обставин, висновок експерта, який є невідємною частиною рішення суду першої інстанції, не відповідає вимога закону щодо належності та допустимості доказів по справі, ухвалою від 10.12.2014 призначив повторну судову будівельно-технічну експертизу по справі.

На вирішення експерту поставлено такі питання: 1) яка дійсна вартість будинку та надвірних споруд, що знаходяться у спільній частковій власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та розташовані за адресою: вул. ОСОБА_10 пров. Ватутіна, 77/31 в м. Черкаси? 2 ) чи можливий реальний розподіл та які варіанти розподілу будинку та надвірних споруд на 1 / 2 і 1 / 2 частини, що знаходяться у спільній частковій власності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та розташовані за адресою: вул. ОСОБА_10 пров. Ватутіна, 77/31 в м. Черкаси та яка їх дійсна вартість? 3) який обєм та вартість робіт, необхідних у випадку перепланування зазначеного будинку при його розподілі між сторонами?

Однак, при вивчені висновку експерта від 28.05.2014 року було встановлено, що експерт, при проведенні призначеної ухвалою суду повторної експертизи самостійно визначив її статус як додаткової і провів призначену судом повторну експертизу як додаткову, на підставі чого колегія суддів прийшла до висновку про те, що ухвала суду є невиконаною.

В звязку з викладеним, ухвалою апеляційного суду від 18.11.2015 року було призначено по справі повторну експертизу, на вирішення якої було поставлено усі вищевикладені питання.

Однак, ухвалою апеляційного суду від 07.11.2016 статус експертизи, призначеної при апеляційному розгляді, змінено з повторної на додаткову.

Висновком експерта від 25.05.2017 №939/16-23; 436/17-23 встановлено, що ринкова вартість домоволодіння становить 1 288 608,00 грн. Реальний розподіл цього домоволодіння неможливий у звязку з необхідністю виконати перепланування та переобладнання будинку, яке супроводжується втручанням у несучі конструкції будинку, які знаходяться в аварійному стані. Перепланування можливе лише за умови проведення ремонтно-будівельних робіт, спрямованих на відновлення технічних і повязаних з ними експлуатаційних показників будинку (конструкцій).

З даних, які містяться в матеріалах технічної документації БТІ на вказане будинковолодіння вбачається наступне : станом на 28.01.2003 року фізичний знос житлового будинку становив 35%, станом на 21.01.2015 року - становив 48%, а за даним станом на 23.03.2015 року 61 % , що у відповідності до вимог чинних нормативних актів України в галузі будівництва, а саме : СОУ ЖКГ 75.11-3507723.0015:2009 « Правила оцінки фізичного зносу житлових будинків» відносить вказаний будинок до стану ветхих. До такого ж висновку прийшов експерт у своїх висновках від 25.05.2017 року.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі. У свою чергу, ч.ч.1, 2 ст.212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

При цьому, колегія суддів надає перевагу вказаному висновку експерта перед висновком від 30.06.2011, оскільки він є останнім за часом, розрив у виконання зазначених експертиз становить фактично 6 років, при цьому, враховує вік домоволодіння та факт його перебування у постійній експлуатації тільки відповідачем, який фактично не допускає позивачку здійснювати належний догляд за належною їй частиною нерухомого майна та належним чином не піклується про свою, що фактично привело до ветхого стану будинку у 2017 році, в порівнянні з даними БТІ та висновку експерта станом на 2011 р. та значного зменшення у вартості. Все вищевикладене у сукупності робить положення експертизи, виконаної у 2011 році, виконаної при цьому без доступу експерта до внутрішньої частини будинку, нерелевантними відносно фактичних обставин справи саме на час її розгляду в апеляційному суді.

Таким чином, враховуючи в сукупності встановлені у справі фактичні обставини та викладені вище норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі слід відмовити з підстав того, що згідно до наданих сторонами доказів по справі достовірно вбачається той факт, що не має обєктивної можливості здійснити таке переобладнання спільного домоволодіння сторін, щоб у результаті отримати дві квартири, придатні для проживання співвласників, про що йдеться у п.6 постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», що встановлено висновком судової експертизи від 25.05.2017.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21.03.2012 у даній справі слід скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права щодо законності та обґрунтованості судового рішення (ст.213 ЦПК України) та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21 березня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ домоволодіння в натурі у відповідності з ідеальними частками співвласників - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ домоволодіння в натурі у відповідності з ідеальними частками співвласників залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :