Справа № 337/1641/17
Провадження № 2/337/948/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
при секретарі Куліш Л.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» Хортицького району м.Запоріжжя до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, судових витрат,
Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.
У заяві вказав, що 21.11.2016 року позивач Концерн «МТМ» Хортицького району м.Запоріжжя звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2013 року по 31.12.2016 року у розмірі 9253 грн. 08 коп. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.12.2016 року було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання неоднарозово не з'явилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку.
За таких обставин, суд вважає, за можливе розглянути справу по наявних у ній документів.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у зв'язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" "споживач-фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги"; "житлово-комунальні послуги- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів,норм, стандартів, порядків і правил"; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та горячою водою, водовідведенням ,газо та електропостачанням,опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку , встановленому законодавством".
Учасниками відносин у сфері житлово-комунальні послуги є: власник, споживач, виконавець, виробник, відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Споживач згідно ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки , встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.
За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
За нормами ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
На підставі ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Як вбачається з ст. 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання», основні обов'язки споживача теплової енергії, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Однак відсутність відповідного договору не є підставою для не стягнення заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем.
Як вбачається з копії технічного паспорту квартира АДРЕСА_2 належить на підставі договору купівлі продажу від 12.06.1993 року ОСОБА_2 (а.с.8).
01.12.2007 року між ОСОБА_2 та Концерном «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» Хортицького району м.Запоріжжя укладений договір про надання послуг з центрального опалення, постачання гарячої води (а.с. 9).
01.12.2016 року Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» звернувся до Хортицького району м.Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з ОСОБА_2 Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.12.2016 року концерну «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу (а.с.7).
Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, відповідач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по теплопостачанню, водопостачанню та каналізації не пізніше 10 числа поточного місяця за попередній.
На підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, на користь позивача з ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені останнім судові витрати у сумі 1600 грн.
Керуючись ст. ст. 67, 68 ЖК України, Правилами надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення, ст. ст. 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір у сумі 1600 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик