Справа № 184/947/17
Номер провадження 2/184/360/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря Дощенко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди заподіяної в ДТП та витрат по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, заподіяної в ДТП.

В обґрунтування своїх позовних вимог, які підтримані у судовому засіданні в повному обсязі, позивач посилається на наступні обставини.

28 серпня 2016 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2101 державний номер АЕ 4531 по вул. П.Мирного в м. Покров Дніпропетровської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ державний номер АЕ 9808, який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали технічні ушкодження, а позивач отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому кісток носа, множинні забійні рани та садна. Діями відповідача, окрім заподіяння позивачу матеріальних збитків, була заподіяна також і моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 30 000 грн. та просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, судом встановлено наступне.

28 серпня 2016 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2101 державний номер АЕ 4531 по вул. П.Мирного в м. Покров Дніпропетровської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ державний номер АЕ 9808, який рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали технічні ушкодження, а позивач ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді поверхневих забитих ран лобної області голови і носу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що підтверджується Актом судово-медичного обстеження №607 від 13.09.2016р. В той же час вказаний в медичних документах діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку» обєктивними медичними даними підтверджено не було та при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень цей діагноз не враховувався.

Відносно ОСОБА_2 працівники ДАІ за порушення правил дорожнього руху України, а саме п. 1.1 та п.2.9 «а» склали адміністративний протокол за ст.ст.124, 130 КпАП України. Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області (суддя Томаш В.І.) від 31 жовтня 2016 року водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєні ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 10 200 грн. Діями відповідача, окрім заподіяння позивачу матеріальних збитків, була заподіяна також і моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях у звязку зі значним пошкодженням спільного з чоловіком майна, а також моральних та психічних переживаннях, які полягали в погіршенні її душевного та соціального благополуччя, порушили її нормальний ритм життя і завдали додаткових незручностей, які вилилися в те, що позивач довгий час не могла зявлятися серед своїх друзів та інших людей тому як її обличчя довгий час було вкрито саднами. Також вона не могла ходити на роботу, що значно вплинуло на її матеріальний стан, з часу ДТП позивача постійно турбує головний біль, крім цього, вона є водієм, але після аварії боїться їздити навіть на міському транспорті. Відповідач, який навіть не вибачився, обіцяв добровільно відшкодувати їй моральну шкоду, але до теперішнього часу не відшкодував нічого, що свідчить про відсутність каяття відповідача і його небажання відшкодувати їй заподіяну шкоду. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду з цивільним позовом. Моральну шкоду оцінює в розмірі 30 000 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Нормами ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування; збитками є втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або у більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, яка завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.1187 ЦПК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди та не пов'язана з розміром цього відшкодування; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до абз.2 п.5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.3 п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Факт вчинення правопорушення та вина відповідача ОСОБА_2 підтверджується постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року.

Згідно абз.1 п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні позивачем було доведено факт заподіяння їй моральних страждань, які виразились в негативних емоціях та стресі, а також в психічних переживаннях, повязаних з пошкодженням майна та вилилось в хвилювання за подальший стан свого здоровя, яке порушило її нормальний ритм життя, оскільки позивач довгий час не могла зявлятися серед своїх друзів та інших людей тому як її обличчя довгий час було вкрито саднами, позивач була змушена тривалий час лікуватись, що підтверджується довідкою з КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» ДОР» та не могла ходити на роботу, що значно вплинуло на її матеріальний стан, з часу ДТП її постійно турбує головний біль, крім цього, вона є водієм, але після аварії боїться їздити навіть на міському транспорті.

Зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань, які виразились в порушенні звичного життєвого укладу, в неможливості нормального відпочинку, пригніченого стану та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, керуючись вимогою розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди заподіяної в ДТП та витрат по справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (пять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

В іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3