Справа №585/2990/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 22-ц/788/1683/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа: Роменська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

11 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що після смерті його батька - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,8216 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області. Вказана земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого 30 грудня 2003 року на підставі розпорядження Роменської райдержадміністрації № 690 від 29 грудня 2003 року. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті батька, так як на протязі шести місяців з дня смерті розпорядився особистими речами померлого. Інших спадкоємців немає. Заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався. Позивач не може оформити свої спадкові права, так як державний акт про право власності на спірну земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. Листом від 06 березня 2017 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно- земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4147 га (кадастровий номер НОМЕР_3); площею 0,4069 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташовані на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та задовольнити позов. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не на основі всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин справи. Зазначає, що довідкою Пустовійтівської сільської ради № 793 від 09 серпня 2017 року достовірно підтверджено, що спадкоємцем на все майно після смерті ОСОБА_5 є позивач, який своєчасно вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті батька, так як на протязі 6 місяців з дня смерті розпорядився особистими речами померлого. Судом не взято до уваги той факт, що у Роменській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 525/2007, в якій нотаріусом перевірено обставини прийняття спадщини позивачем. Також вказує, що на підтвердження правомірності позовних вимог позивачем було надано суду лист відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 28 липня 2017 року, з якого вбачається, що відповідно до рішення про передачу землі в колективну власність, яке було прийнято 24 травня 1995 року, був виданий державний акт на право колективної власності КСП «Більшовик» 30.06.1995 року. До акта додавався список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). ОСОБА_5 входив до даного списку. У зв'язку з цим на підставі розпорядження голови Роменської райдержадміністрації від 29 грудня 2003 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_5 НОМЕР_1. Таким чином, потенційне право на вищевказані земельні ділянки у ОСОБА_5 виникло до його смерті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5 (а. с. 7; 8). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

30 грудня 2003 року на ім'я ОСОБА_5 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 на підставі розпорядження Роменської райдержадміністрації № 690 від 29 грудня 2003 року, а саме на земельну ділянку площею 2,8216, розташовану на території Пустовійтівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 10).

Відповідно до листа Роменської районної державної нотаріальної контори від 06 березня 2017 року № 305/02-14 стосовно роз'яснення порядку оформлення спадкових прав на спірну земельну ділянку, нотаріусом було повідомлено позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, оскільки документи на вказане майно були видані після смерті спадкодавця (а. с. 18).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази того, що позивач прийняв спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_5 Крім того, державний акт видано після смерті спадкодавця, що відповідно до норм чинного законодавства не є можливим.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, так як суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно положень ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994, № 18/5, що діяла на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_5, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно довідки Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області від 09 серпня 2017 року № 793 спадкоємцем на майно після смерті ОСОБА_5 являється ОСОБА_3, який своєчасно вступив в управління та володіння спадковим майном, так як протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядився особистими речами померлого; інших спадкоємців, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних по даним сільської ради немає; заповіт від імені ОСОБА_5 виконавчим комітетом Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області не посвідчувався (а. с. 9).

Окрім того, Роменською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 525/2007 після померлого ОСОБА_5, з якої вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті батька та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно: житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, яке зареєстровано у Спадковому реєстрі 26 вересня 2007 року за № 1933. Дружина померлого - ОСОБА_6, яка проживала з ним на час відкриття спадщини, засвідчила своєю заявою, що вона не прийняла спадщину після чоловіка та не претендує на спадкове майно як подружжя (а. с. 84-99).

Мати позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та за повідомленням Роменської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після її смерті не заводилась. Згідно довідки Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області ОСОБА_6 на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом зі своїм сином ОСОБА_3, який є єдиним спадкоємцем, який у встановленому порядку прийняв спадщину після її смерті (а. с. 102-13).

Виходячи з викладеного висновок суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження факту прийняття позивачем спадщини після смерті батька є помилковим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) та даних спадкової справи позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5

Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на спірну земельну ділянку, ОСОБА_5 посилається на те, що не може оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що Державний акт про право власності на землю видано вже після смерті спадкодавця.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2003 року на ім'я ОСОБА_5 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 на підставі розпорядження Роменської райдержадміністрації № 690 від 29 грудня 2003 року, а саме на земельну ділянку загальною площею 2,8216 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається із земельної ділянки площею 2,4147 (кадастровий номер НОМЕР_3) та земельної ділянки площею 0,4069 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташовані на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області. Тобто Державний акт було видано після смерті ОСОБА_5 Саме у зв'язку з цією обставиною нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку.

Виходячи з положень ст. 5 ЗК України (в ред. від 18.12.1990 р.) кожний член коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Відповідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» для набуття права на земельну частку (пай) необхідно, щоб особа була членом КСП та була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, і КСП одержало зазначений вище акт.

Особам, внесеним до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка, і провадиться їх реєстрація районною державною адміністрацією.

Відповідно до п. п. 16-17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України 2001 року громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У повідомленні Відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 28 липня 2017 року № 951/110-17 на ім'я позивача стосовно успадкування прав після смерті ОСОБА_5 по КСП «Більшовик» на території Пустовійтівської сільської ради роз'яснено, що рішення про передачу землі в колективну власність прийнято 24 травня 1995 року. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Більшовик» виданий 30 червня 1995 року. До державного акту додавався список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). На підставі розпорядження голови Роменської районної державної адміністрації від 29 грудня 2003 року виготовлений державний акт на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_5 НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 30 грудня 2003 року (а. с. 11).

Відповідно до повідомлення відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_4 виданий на ім'я ОСОБА_5, зареєстрований 28 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 699. Згідно зазначеного сертифікату ОСОБА_5 за життя набув право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності акціонерного пайового товариства закритого типу «Більшовик» розміром 3,14 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 65-66).

На підставі сертифікату на земельну частку (пай) земельна ділянка за яку мав право ОСОБА_5 була виділена в натурі на місцевості з визначенням меж та площі, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1.

Земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_2, розміром 2,4147 га та 0,4069 га відповідно, які розташовані на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області внесені до Державного земельного кадастру, що підтверджується відповідними Витягами (а. с. 12-14; 15-17).

Тобто, на час розгляду справи земельні ділянки є сформованими та виділеними в натурі. При цьому сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_4 виданий на ім'я ОСОБА_5 вичерпав свою дію, оскільки земельну частку (пай), право власності на яку мав померлий ОСОБА_5, виділено в натурі (на місцевості), що підтверджується Державним актом про право власності на вказані земельні ділянки. Таким чином, оскільки ОСОБА_5 за життя набув право власності на земельну частку (пай), земельна ділянка була виділена в натурі, а тому вона входить до складу його спадщини.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що Пустовійтівська сільська рада позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що судом першої інстанції також не було враховано.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що спадкові права позивача підлягають захисту, оскільки він позбавлений можливості оформити право на спадкове майно - земельні ділянки, належні його померлому батьку, в нотаріальному порядку.

Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про визнання за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5Т права власності на спадкове майно- земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4147 га (кадастровий номер НОМЕР_3) та площею 0,4069 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташовані на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4147 га (кадастровий номер НОМЕР_3) та площею 0,4069 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташовані на території Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -