Справа № 266/2621/17
Провадження№ 2/266/847/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Сараєва І.А.,

при секретарі - Шишхановій К.Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що31.01.2012 року помер її чоловік ОСОБА_4 Після його смерті, оскільки вона проживала разом із ним, вона прийняла спадщину, у тому числі квартиру АДРЕСА_1. Крім неї, вступив у спадок їх син ОСОБА_2 26.05.2017 року позивачка звернулась до Другої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину ? даної квартири, оскільки ? частина повинна належать їй, як пережившій дружині на сумісно нажите майно у період шлюбу. Однак, постановою про відмову у здійсненні нотаріальних дій від 31.05.2017 року нотаріус їй відмовив, тому що правовстановлюючий документ на квартиру при житті спадкодавцем не був оформлений та його право власності на квартиру не зареєстровано. Матеріалами спадкової справи нотаріусом було встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_4 вказана квартира належить, згідно даних ОСМБ «Осінь 2016», оскільки він з 21.10.1964 року по 31.01.2012 року є членом ЖСК «Осінь» та вартість квартири повністю була виплачена в 1977 році. Просить визнати за нею право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_2, загальною площею 44,8 м.кв., жилою площею 30,3 м.кв., яка складається з двох кімнат, після смерті ОСОБА_4, померлого 31.01.2012 року.

Позивачка ОСОБА_2 до відкритого судового засідання не зявиласт, але надала заяву, згідно яких позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до відкритого судового засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої проти позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ордеру № 1325 від 21.10.1964 року, виданого Виконавчим комітетом Жданівської міської ради депутатів трудящих ся, ОСОБА_4 з сімєю з 4 чоловік, на право заняття 2 кімнатної квартири площею 31,8 кв.м. в квартирі №13 по вул.Коперника, на підставі списку Кооператива «Осінь».

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, виготовленого Маріупольським БТІ 01.06.2016 року, на замовлення ОСОБА_2, квартира розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2 кімнат, житловою площею 30,3 м.кв. у тому числі перша кімната 16,4 м.кв., друга кімната 13,9 м.кв., кухня 5,5 м.кв., вбиральні (сполученої) 3,0 м.кв., коридору 3,0 м.кв., вбудованої шкафи 0,7 м.кв., оснащена балконом (терасою) 2,6х0,3=0,8 м.кв. Загальна площа складає 44,8 м.кв., висота приміщень 2,53 м.

Згідно довідки ОСМБ «Осінь» від 21.03.2017 №15, ОСОБА_4 був членом ЖБК «Осінь» з 21.10.1964 року по день смерті 31.01.2012 року та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.12.1964 року по день смерті 31.01.2012 року. Вартість квартири виплачена в 1977 році.

Відповідно до вимог ст.384 ЦК України, при викупі квартири член житлово - будівельного кооперативу є її власником.

Згідно із положеннями п.5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом.

Таким чином, ОСОБА_4 за життя набув у власність квартиру АДРЕСА_3.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО №586788, виданого 01.01.2012 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4 помер 31.01.2012 року, актовий запис №94.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія V-HO№303757, виданого 09.12.1987 року Будинком одруження м.Жданова, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 09.12.1987 року зареєстрували шлюб, актовий запис №4471. Після одруження присвоєні прізвища дружині ОСОБА_2, чоловіку ОСОБА_2.

Одже ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_4 та відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Н а момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та фактично проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою про забезпеченість житловою площею ЖБК «Осінь».

Відповідно до статті ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких підстав ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину після померлого ОСОБА_2 відповідно до ст.1268 ЦК України оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем.

Як вбачається зі спадкової справи №79/2017 заведеної Другою маріупольською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 05.05.2017 р. ОСОБА_2 звернувся з заявою №235 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку квартири №13 розташованої у будинку №8 по вул. Лавицького у м. Маріуполі після смерті померлого батька яку він фактично прийняв оскільки на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований зі спадкодавцем. 26.05.2017 р. ОСОБА_2 звернулася з заявою №268 про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири №13 розташованої у будинку №8 по вул. Лавицького у м. Маріуполі після смерті померлого чоловіка яку вона фактично прийняла оскільки на день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована зі спадкодавцем.

Постановою від 31.05.2017 р. державний нотаріус Другої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину у спільному майні подружжя - квартирі АДРЕСА_4 та свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку цієї квартири, що була придбана за час шлюбу на імя її чоловіка, ОСОБА_4, який помер 31.01.2012 року, тому що правовстановлюючий документ на квартиру за життя спадкодавцем не було оформлено, його право власності на квартиру не зареєстроване.

Відповідно до ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач у відповідності до ст.1261 ЦК України, відноситься до першої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, частка померлого ОСОБА_4Д у спільній сумісній власності з ОСОБА_2 складає ? частину квартири АДРЕСА_5, а ? належить на праві власності ОСОБА_2

Таким чином, судом встановлено, що в період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 придбали квартиру, яка є спільною сумісною власністю подружжя.

Дані обставини підтверджуються письмовими доказами по справі, а також визнані в цій частині позовних вимог відповідачем.

Отже, вивчивши зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на ? частини квартири АДРЕСА_5 після смерті ОСОБА_4, померлого 31.01.2012 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за законом на ? частини квартири АДРЕСА_3, після смерті ОСОБА_4, померлого 31.01.2012 року року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Сараєв І. А.