Провадження № 2/734/1574/17 Справа № 734/3756/17
У Х В А Л А

/про залишення позовної заяви без руху/

10 листопада 2017 рокусмт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Анохін А.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла зазначена позовна заява.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки позивачем не залучені докази неможливості оформлення права на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначено докази звернення ним до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та про відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини або у видачі свідоцтва про право на спадщину, що було б підставою для звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Відповідно до п. 4.11 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком.

Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії - видають свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат" № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулася особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Всупереч ст. 49 Закону України "Про нотаріат" № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року позивачем ОСОБА_1 не надано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказані недоліки є суттєвими та перешкоджають відкриттю провадження по справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків 5 (пять) днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Козелецького районного

суду Чернігівської області ОСОБА_4