АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/607/17 Номер провадження 22-ц/786/2853/17Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Гальонкін С.А., Хіль Л.М.

за участю секретаря Гнатюк О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту нікчемним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, просив визнати нікчемним заповіт ОСОБА_5 (його матері) від 21 грудня 2015 року, згідно якого вона заповіла належні їй земельні ділянки ОСОБА_4.

В обґрунтування позову посилався на те, що під час звернення до нотаріальної контори для подачі заяви щодо прийняття спадщини йому стало відомо про існування заповіту, про який його мати за життя нічого не казала.

Вказував на нікчемність даного заповіту, оскільки його складено за невідомою адресою, в день перебування спадкодавця у лікарні на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Великобагачанської ЦРЛ, завірено особою, яка не мала на це повноважень, а також вказував на відсутність запису про місце проживання та реєстраційний номер облікової картки ОСОБА_4

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неправильно витлумачив положення ЗУ «Про добровільне обєднання територіальних громад» та з урахуванням фактичних обставин, які стосуються процедури припинення діяльності Балакліївської сільської ради Великобагачанського району у період з листопада по грудень включно 2015 року, зробив помилковий висновок про наявність у ОСОБА_6, секретаря Балакліївської сільської ради, повноважень на посвідчення оспорюваного заповіту. За твердженням апеляційної скарги є помилковими посилання суду першої інстанції на розпорядження Балакліївського сільського голови №14 від 16 листопада 2010 року і рішення першої сесії сьомого скликання другого пленарного засідання Білоцерківської сільської ради від 20 листопада 2015 року, оскільки ці нормативні акти є незаконними, виданими поза межами повноважень органів і посадових осіб, які їх видали.

Колегія суддів, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 лютого 2016 року померла ОСОБА_5 згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 314632 (а.с.7).

За життя 21.12.2015 року ОСОБА_5 склала заповіт на користь ОСОБА_4 щодо належних їй на праві власності двох земельних ділянок: площею 2,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯИ № 538888, виданого на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 22.02.2008 року №73, яка знаходиться на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер :00:002:0039 та площею 2,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ № 077618, виданого на підставі розпорядження Великобагачанської райдержадміністрації від 23.04.2004 року №202, яка знаходиться на території Балакліївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер :00:001:01:0140 (а.с.10).

Заповіт посвідчений секретарем Балакліївської сільської ради ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_3 є рідним сином померлої ОСОБА_5

З листа виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори-державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 №01-09/536 від 29.06.2017 року вбачається, що після померлої 01.02.2016 року ОСОБА_5, останнім постійним місцем проживання якої було с. Балаклія Великобагачанського району Полтавської області, відкрита спадкова справа за №30/2016. Заповіт, посвідчений Балакліївською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області 21.12.2015 року за №54 зберігається в справі за №30/2016 Великобагачанської державної нотаріальної контори. 14.04.2016 року заяву про прийняття спадщини за заповітом подала ОСОБА_4; 15.04.2016 року заяви про прийняття спадщини за законом подали сини померлої ОСОБА_8 та ОСОБА_3; свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заяв від інших спадкоємців та кредиторів не надходило (а.с.45).

Розпорядженням Балакліївського сільського голови Великобагачанського району №14 від 16.11.2010 року «Про призначення відповідального за вчинення нотаріальних дій» на секретаря Балакліївської сільської ради Великобагачанського району ОСОБА_6 покладено повноваження на вчинення нотаріальних дій (а.с.137).

Рішенням Полтавської обласної ради Полтавської області від 13 серпня 2015 року утворено Білоцерківську об'єднану сільську територіальну громаду з центром в селі Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області шляхом об'єднання територіальних громад ряду сіл, зокрема, і с.Балаклія Балакліївської сільської ради. Призначено перші місцеві вибори депутатів Білоцерківської сільської ради та Білоцерківського сільського голови на 25 жовтня 2015 року (а.с.11).

Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області утворена на підставі рішення №1-7 від 17.11.2015 року, про що зроблений запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 18.11.2015 року (а.с.12). На підставі п.2 ст.8 ЗУ «Про добровільне об'єднання територіальних громад» у Полтавській області, у зв'язку з припиненням повноважень рад, що об'єдналися у Білоцерківську сільську територіальну громаду, з 17.11.2015 року виключено з облікових даних, зокрема, Балакліївську сільську раду Великобагачанського району (а.с.13).

Рішенням першої сесії сьомого скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 20.11.2015 року утворено юридичну особу «Виконавчий комітет Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області» та, поряд з іншими питаннями, затверджено Положення про виконавчий комітет Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.15,105-111). Додатком до цього рішення є список членів виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.16).

20 листопада 2015 року рішенням першої сесії сьомого скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області «Про затвердження складу Комісії з припинення Балакліївської сільської ради шляхом приєднання до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області» (яке крім інших положень, містить посилання і на ст.8 Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад») затверджено склад комісії з припинення Балакліївської сільської ради шляхом приєднання до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, в склад якої, крім інших осіб, увійшла і ОСОБА_6 Цим же рішенням Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району даній комісії було доручено забезпечити проведення заходів з припинення органів місцевого самоврядування шляхом приєднання до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та п.2.3 цього рішення надано право члену цієї комісії - секретарю сільської ради продовжувати вчиняти нотаріальні дії та державну реєстрацію народження, шлюбу та смерті до повного припинення діяльності органу місцевого самоврядування. У п.3 цього рішення Білоцерківської сільської ради вказується про те, що голова та члени комісії працюють і отримують заробітну плату згідно займаних посад у відповідному органі місцевого самоврядування, що приєдналися до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.103-104).

Рішенням першої сесії сьомого скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 22.12.2015 року уповноважено голову виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_9 та секретаря виконкому ОСОБА_10 як посадових осіб органу місцевого самоврядування з першого січня 2016 року вчиняти нотаріальні дії, передбачені ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат» (а.с.17).

19.01.2017 року за вих. №32/02-20 Білоцерківською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області на адресу Полтавської філії ДП «Національні інформаційні системи» направлено лист з проханням закриття доступу до роботи з Програмою АРМ «ДРЦС» ряду посадових осіб органів місцевого самоврядування, зокрема, Балакліївської сільської ради ОСОБА_11 та ОСОБА_6, повноваження яких на даний той час вже припинилися (а.с.115).

ОСОБА_6 під час допиту в якості свідка судом першої інстанції, вказала про те, що вона 21.12.2015 року посвідчувала заповіт ОСОБА_5, при цьому, вона виїздила за місцем проживання останньої, оскільки вона не могла самостійно ходити, однак була при ясній пам'яті, адекватною, на одинці під час спілкування з нею ОСОБА_5 висловила бажання скласти заповіт на належні їй земельні ділянки на ОСОБА_4. Вказала, що ОСОБА_5 особисто здійснювала записи на заповіті і підписала його, заповіт був прочитаний заповідачем і засвідчений її підписом. Вважає, що вона мала право посвідчувати оспорюваний заповіт, оскільки попереднє рішення про покладення на неї обов'язків з вчинення нотаріальних дій не скасовувалося.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не доведено тих обставин нікчемності заповіту ОСОБА_5, на які позивач посилався у обґрунтування заявленої вимоги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Частиною другою ст.8 ЗУ «Про добровільне об'єднання територіальних громад» (в редакції, яка діяла на час вчинення одностороннього правочину - заповіту) встановлено, що повноваження місцевих рад, сільських голів територіальних громад, що об'єдналися, припиняються у момент набуття повноважень новообраною, зокрема, сільською радою об'єднаної територіальної громади. Виконавчі комітети місцевих рад територіальних громад, що об'єдналися, здійснюють свої повноваження після закінчення повноважень відповідних рад до сформування персонального складу виконавчого комітету, зокрема, сільської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно ч.7, ч.8 ст.8 ЗУ «Про добровільне об'єднання територіальних громад» (в редакції, яка діяла на час вчинення одностороннього правочину - заповіту) після набуття повноважень сільською, селищною, міською радою об'єднаної територіальної громади на час проведення реорганізації повноваження керівників місцевих рад та їхніх виконавчих комітетів, що припиняються як юридичні особи, здійснює сільський, селищний, міський голова щодо забезпечення такого припинення та окремого виконання бюджетів територіальних громад, що об'єдналися.

Нормативно-правові акти, невиконані акти індивідуальної дії місцевих рад територіальних громад, що об'єдналися, їхніх виконавчих комітетів, невиконані акти індивідуальної дії сільського, селищного, міського голови, видані ними у межах повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зберігають свою чинність на відповідних територіях та для відповідних осіб до видання сільською, селищною, міською радою об'єднаної територіальної громади, її виконавчим комітетом інших актів з таких питань відповідно до їхньої компетенції. При цьому, сільська, селищна, міська рада об'єднаної територіальної громади, її виконавчий комітет можуть визнати такими, що втратили чинність, або скасувати відповідно акти місцевих рад територіальних громад, що об'єдналися, їхніх виконавчих комітетів, повноваження яких припинені.

Очевидним є те, що створення (формування) нового обєднаного органу місцевого самоврядування де-факто не може бути одномоментним актом, це є певна процедура або ж перехідний період, який триває у часі.

У ЗУ «Про добровільне об'єднання територіальних громад» відсутня детальна нормативна регламентація перехідного періоду у частині визначення порядку переходу повноважень від органів місцевого самоврядування, які обєдналися, до новоствореного органу місцевого самоврядування. Закон містить лише загальні приписи щодо збереження повноважень за керівниками місцевих рад та їхніх виконавчих комітетів, що припиняються як юридичні особи, на час такого припинення та окремого виконання бюджетів територіальних громад, що об'єдналися; а також щодо продовження дії нормативно-правових актів, невиконаних актів індивідуальної дії місцевих рад територіальних громад, що об'єдналися.

За змістом ст.3, ст.22, ст.41, ст.64 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування зобовязані вживати у межах наданих ним повноважень усіх можливих заходів для забезпечення реалізації громадянам їхніх прав та законних інтересів, навіть у ситуаціях, коли внаслідок проведення певних структурних змін у владній системі відсутня (не забезпечена) чітка і детальна нормативна регламентація перехідного періоду.

У справі, що переглядається, оспорюваний заповіт вчинений 21 грудня 2015 року, тобто у період створення формування нового обєднаного органу місцевого самоврядування Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району.

З наявних у справі рішень другої сесії сьомого скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району від 22 грудня 2015 року вбачається, що новостворений орган місцевого самоврядування уповноважив новообраного секретаря виконавчого комітету здійснювати повноваження щодо вчинення нотаріальних дій з 01 січня 2016 року, при цьому члена комісії з припинення діяльності Балакліївської сільської, яка була секретарем цієї сільради, ОСОБА_6 уповноважено продовжувати вчиняти нотаріальні дії до повного припинення діяльності цього органу місцевого самоврядування (а.с.17, 103-104).

Отже, слід погодитися з висновком суду першої інстанції про неможливість буквального тлумачення у цій конкретній ситуації положень ч.2 ст.8 ЗУ «Про добровільне об'єднання територіальних громад», а також про те, що на час посвідчення оспорюваного заповіту ОСОБА_6 у встановленому порядку була наділена повноваженнями щодо вчинення нотаріальних дій відповідно до ст.37 ЦК України.

Статтею 144 Конституції України визначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Ця конституційна норма продубльована і розширена у спеціальному законі ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Статтями 59, 73, 77 цього Закону встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, Конституцією України і спеціальним Законом встановлена презумпція правомірності акту органу місцевого самоврядування та його посадових осіб.

У справі, що переглядається, вимоги про визнання незаконними та скасування рішень другої сесії сьомого скликання Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району від 22 грудня 2015 року і розпорядження Балакліївського сільського голови №14 від 16 листопада 2010 року про покладення на ОСОБА_6 повноважень із вчинення нотаріальних дій не заявлені, отже відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд першої інстанції виходив з правомірності зазначених рішень органів місцевого самоврядування. Відповідно твердження апеляційної скарги про незаконність цих рішень не можуть бути прийняті до уваги.

За змістом ст.208, ст.209, ст.1247 ЦК України додержання вимоги щодо форми заповіту має місце тоді, коли він вчинений письмово, посвідчений нотаріусом або іншою особою відповідно до ст.1251 і ст.1252 ЦК України, а також особисто підписаний спадкодавцем за виключенням окремих випадків.

Оспорюваний заповіт (а.с.10) вчинений у письмовій формі, посвідчений уповноваженою на те посадовою особою відповідно до ст. 37 ЦК України, підписаний особисто спадкоємцем ОСОБА_5

Відсутність у заповіті певних реквізитів, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року №3306/5, на які зроблено посилання як у позові, так і в апеляційній скарзі, може розцінюватися як порушення форми заповіту у тому разі, коли відсутність таких реквізитів позбавляє можливості встановити особу спадкоємця, свободу його волевиявлення, час, місце вчинення заповіту, особу, яка його нотаріально посвідчила, тощо.

Суд першої інстанції, проаналізувавши «недоліки» форми заповіту, на яких наполягає позивач, дійшов правомірного висновку про відповідність форми оспорюваного заповіту вимогам закону.

Зважаючи на встановлене, колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції при вирішенні цього спору виконав вимоги ст.212 ЦПК України та у відповідності до приписів ст.214 ЦПК України у рішенні обґрунтував належним чином свої висновки по суті спору.

Доводи апеляційної скарги зводяться, по суті, до незгоди з оцінкою судом доказів, не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов'язує скасування чи зміну судового рішення.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.315, ст.319 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суд ОСОБА_1

Судді С.А.Гальонкін

ОСОБА_12

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов