У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоВисоцької В.С.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
Карпенко С.О., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, правонаступником якого є Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чернівецької області, про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чернівецької області на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2011 року, яке набрало законної сили, задоволено його позов до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») щодо витребування неправомірно утриманого майна, а саме автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, та повернення йому технічного паспорта на зазначений автомобіль. Постановою заступника начальника Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції (далі - Першотравневий ВДВС Чернівецького МУЮ) Карпюка Ю.М. від 22 серпня 2011 року відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2-152/2011 року, виданого 26 квітня 2011 року на виконання вказаного вище рішення суду, та запропоновано ПАТ КБ «ПриватБанк» добровільно виконати його у строк до 29 серпня 2011 року, яке до вказаного строку виконане не було.

Зазначав, що 21 листопада 2011 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на тій підставі, що стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 березня 2012 року у справі № 4-С-14/12 за його скаргою на дії державного виконавця постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21 листопада 2011 року скасовано, визнано дії заступника начальника ПершотравневогоВДВС Чернівецького МУЮ Карпюка Ю.М. неправомірними та зобов'язано виконати виконавчий лист № 2-152/2011, виданий 26 квітня 2011 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2011 року. У подальшому неодноразово державними виконавцями виносилися постанови про закінчення виконавчого провадження, судовими рішеннями дії державних виконавців визнавалися неправомірними, постанови скасовувалися.

Вказував, що з моменту набрання рішенням суду законної сили, з 16 березня 2011 року протягом чотирьох років воно не виконується, чим, на його думку, завдано моральну шкоду, яка полягає в перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах, погіршенні самопочуття, у перебуванні у стані постійного емоційного пригнічення та дискомфорту, а отже, був порушений звичайний порядок і спосіб його життя.

Крім того, через тривале невиконання виконавчою службою рішення суду, він втратив можливість використовувати автомобіль у службі таксі «Браво» та отримувати заробіток, був позбавлений права власності на вказаний автомобіль, чим заподіяно йому майнову шкоду.

Зазначав, що у нього почалися конфлікти у сім'ї, що призвело до розлучення із дружиною. Його мати мала онкологічне захворювання і потребувала медичного лікування, проте він був позбавлений можливості у зв'язку з матеріальним станом забезпечити її ліками та належним медичним обслуговуванням, що призвело до її смерті.

Просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку 60 тис. грн на відшкодування моральної шкоди та 177 660 грн на відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_6 6 890 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 10 травня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2015 року у частині відмови у позові щодо відшкодування майнової шкоди скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_6 91 297 грн на відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Чернівецький міський ВДВС Головного територіального управління юстиції Чернівецької області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову щодо стягнення моральної шкоди, з висновком якого погодився апеляційний суд, керувався тим, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2011 року не виконано протягом чотирьох років внаслідок неправомірних дій та бездіяльності державних виконавців Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ, чим порушені права ОСОБА_6, що призвело до моральних страждань позивача, тому завдана моральна шкода підлягає компенсації з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо стягнення майнової шкоди, суд першої інстанції керувався тим, що позивач належними та допустимими доказами не довів факт унеможливлення виконання рішення суду взагалі і як наслідок заподіяння йому майнової шкоди.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові щодо стягнення майнової шкоди та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову, керувався тим, що протиправними (неправомірними) рішеннями, діями та бездіяльністю державних виконавців, які встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, заподіяна ОСОБА_6 шкода, яка полягає у втраті належного йому на праві власності майна - автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, технічного паспорта на цей транспортний засіб. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, яка згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 12 квітня 2016 року складає 91 297 грн.

Відповідно до вимог ст. 56 Конституції України, ст. ст. 1173, 1174 ЦК України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень незалежно від вини цих органів чи посадових осіб.

Статтею 87 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час вчинення виконавчих дій, передбачено, що стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі не виконання рішення з вини такої юридичної особи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Судами встановлено, що 25 червня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» вилучено у ОСОБА_6 автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, та технічний паспорт серії НОМЕР_2 для передачі його на реалізацію через прострочку у сплаті кредиту (а. с. 194).

Рішенням Шевченківського районною суду м. Чернівці від 20 січня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 16 березня 2011 року, задоволено позов ОСОБА_6 до ПАТ КБ «ПриватБанк» та зобов'язано останнього повернути позивачу автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, та технічний паспорт на автомобіль серії НОМЕР_2 (а. с. 8−20).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виконання рішення, у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі.

26 квітня 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці виданий виконавчий лист № 2-152/2011 року на виконання вищевказаного судового рішення.

Постановою заступника начальника Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ Карпюка Ю.М. від 22 серпня 2011 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-152/2011 та встановлено боржнику строк добровільного виконання рішення суду до 29 серпня 2011 року (а. с. 21, 22).

Постановою заступника начальника Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ Карпюка Ю.М. від 21 листопада 2011 року виконавчий документ повернуто стягувачеві у зв'язку з перешкодами стягувача провадженню виконавчих дій, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду (а. с. 23, 24).

Ухвалою Шевченківського районного суду від 28 березня 2012 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 23 травня 2012 року, постанова заступника начальника Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ Карпюка Ю.М. від 21 листопада 2011 року скасована, визнано дії заступника начальника Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ Карпюка Ю.М. неправомірними та зобов'язано виконати виконавчий лист № 2-152/2011 року, виданий 26 квітня 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці (а. с. 25−32).

У серпні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило до Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ листа про те, що належний позивачу автомобіль, технічний паспорт на вказаний автомобіль знаходяться по вул. Набережна Перемоги, 40 у м. Дніпропетровську (а. с. 231).

Постановою державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ від 07 вересня 2012 року закінчено виконавче провадження, оскільки майно, яке необхідно передати стягувачу, перебуває у м. Дніпропетровську, що є територією іншого відділу ДВС (а. с. 34, 35).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2012 року у справі № 4с-32 2012 рік, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 14 листопада 2012 року, скаргу ОСОБА_6 на дії державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ задоволено. Визнано дії державною виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ неправомірними, скасовано постанову державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ про закінчення виконавчого провадження від 07 вересня 2012 року, зобов'язано Першотравневий ВДВС Чернівецького МУЮ відновити виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-152/2011, виданого 26 квітня 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці (а. с. 36−44).

Постановою державного виконавця Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ від 04 березня 2015 року закінчено виконавче провадження з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС відповідно до п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 233).

Згідно з листом Департаменту державної виконавчої служби від 30 вересня 2015 року № 1929-0-1-15/20.5 автомобіль, який належав на праві власності позивачу, відсутній за адресою: АДРЕСА_1. 22 липня 2015 року винесено постанову про розшук спірного майна (а. с. 128, 129).

За таких обставин суди, належним чином перевіривши докази, правильно встановивши характер спірних правовідносин сторін у справі та застосувавши норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням конкретних обставин справи, з дотриманням норм процесуального права та дійшли правильного висновку про те, що протиправними (неправомірними) рішеннями, діями та бездіяльністю державних виконавців, які встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, заподіяно ОСОБА_6 майнову та моральну шкоду, компенсація якої визначена з урахуванням статті 23, 1192 ЦК України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чернівецької області відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 10 травня 2016 року та рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 жовтня 2015 року у нескасованій апеляційним судом частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:В.С. Висоцька
Судді: Ю.Г. Іваненко
С.О. Карпенко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак