ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/545/17
Провадження № 2/210/976/17
У Х В А Л А

іменем України

"02" серпня 2017 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Ступак С.В.,

при секретарю судового засідання Драгунової Я.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Чернеш Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка на даний час не навчається -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться на розгляді вищевказана цивільна справа.

У судовому засіданні 02.08.2017 представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Чернеш Д.С. заявлено відвід даному складу суду, а саме, головуючому у справі судді Ступак С.В. з підстав наявності сумнівів в неупередженості та об'єктивності. В обґрунтування зазначеного відводу, Чернеш Д.С. посилається на той факт, що 27 квітня 2017 року між ним як адвокатом та громадянкою ОСОБА_5 укладено Договір про надання правової допомоги, з приводу надання юридичної допомоги та представлення інтересів у справі про розподіл майна подружжя, стороною у якій є головуючий суддя по даній справі - Ступак С.В.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Чернеш Д.С. підтримав свою заяву про відвід головуючому у справі - судді Ступак С.В. та з мотивів викладених у ній, тому просив задовольнити заявлений відвід.

Позивач ОСОБА_2 поклався у вирішенні даного питання на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши заяву про відвід та доданий до нього додаток, приходить до наступних висновків.

Статтею 20 ЦПК України визначено виключний перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою. Додаткові підстави для відводу визначені в ст. 21 ЦПК України.

Здійснення, згідно з законом, процесуальної діяльності судді у ході розгляду будь - якої справи, при відсутності обставин, вказаних у ст.20 ЦПК України, не можна вважати мотивами упередженості та необ'єктивності.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу. Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону. Законом "Про судоустрій і статус суддів" ( у новій редакції) визначені умови виконання професійних обов'язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Офіційне тлумачення положень ст. 126, 129 Основного Закону стосовно незалежності й недоторканності суддів та заборони впливу на суддів у будь-який спосіб дано рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 N 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу, а також у рішенні Конституційного Суду України від 11.03.2011 N 2-рп/2011, згідно з яким надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції.

З огляду на це будь-які незаконні втручання або вплив на суд чи суддів, хоч би від кого вони виходили та з якою метою чинилися, є неприпустимими і підлягають правовій оцінки згідно Кримінального закону.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97 ). Застосовуючи об'єктивний критерій, слід з'ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії», рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв'язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (CastilloAlgar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Таким чином, при вирішенні питання про самовідвід або відвід суд бере до уваги його мотиви.

Як вбачається з заяви про відвід, остання вмотивована тим, що між представником відповідача у даній справі Чернеш Д.С. укладено Договір про надання правової допомоги від 27.04.2017 зі ОСОБА_5, з приводу надання юридичної допомоги та представлення інтересів у справі про розподіл майна подружжя, стороною у якій є головуючий суддя по даній справі - Ступак С.В. Однак, будь-які докази того, що у вказаній справі про розподіл майна подружжя стороною є Ступак С.В., суду не надано. Окрім вищевказаного, заява про відвід не містить інших доводів, які б свідчили в дійсності про наявність заінтересованості, упередженості чи необ'єктивності складу суду. Тобто, безпідставними є посилання представника відповідача - адвоката Чернеш Д.С. в заяві про відвід на те, що ОСОБА_5 є колишньою дружиною головуючого у справі за позовом ОСОБА_2, судді Ступак С.В.

Враховуючи відсутність жодних перелічених у ст. 20 ЦПК України підстав для відведення судді від участі в розгляді справи, встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід складу суду і відсутність правових підстав для її задоволення.

Керуючись Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. N 3477-IV, ст.ст. 20-25 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Чернеша Д.С. про відвід складу суду, головуючого судді Ступака Сергія Володимировича.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя: С. В. Ступак