АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/8583/2017 Головуючий у 1-ій інстанції - Кізюн Л.І.
Унікальний №760/3482/17-ц Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В ході розгляду справи позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача в межах суми позовних вимог - 3 902 640 грн. 25 коп.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить зазначену ухвалу скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши думки учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення без змін ухвали суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви про забезпечення позову слідує, що позивач просить накласти арешт на все майно, що належить відповідачеві, в межах суми позовних вимог.

Між тим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки позивач не конкретизував, на яке саме майно останній просить накласти арешт, та не надав суду доказів, які підтверджують, що відповідне майно знаходиться у власності відповідача.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, відхилити, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: