Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1910/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М., за участю позивача ОСОБА_1, її представника Нечаєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Нечаєв В.В. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Уточнені позовні вимоги мотивовано тим, що 15.05.2016 року керуючи технічно-справним автомобілем марки "MITSUBISHI LANZER" д.р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним у Сколівському районі Львівської області по автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м.Київ в населеному пункті Тухолька відповідач ОСОБА_3 порушив ряд вимог ПДР України, створив своїми діями небезпечну для руху та аварійну обстановку водію автомобіля "MERCEDES-BENZ", д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6, який рухався по смузі свого руху, в напрямку до м.Чоп, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами. Вина відповідача доведена і підтверджена вироком Сколівського районного суду Львівської області від 10.04.2017 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки без позбавлення права керування транспортним засобом. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 03.08.2016 року вартість матеріального збитку завданого позивачу становить 69044,33 грн. Позивачу виплачено страхове відшкодування в розмірі 55000,00 грн. за пошкоджений автомобіль. Згідно акту виконаних робіт за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, його вартість становила 2500,00 грн. Позивачу відшкодовано лише 2115,46 грн. Крім цього, позивачем понесено витрати за надані послуги евакуатора в розмірі 5000,00 грн. Матеріальна шкода за ушкодження здоров'я на думку позивача становить 1085,34 грн. Позивач вказує, що отримала від відповідача грошову суму в розмірі 1000,00 доларів США за моральну шкоду яку заподіяно протиправними діями ОСОБА_3 Завдана їй моральна шкода виражається в тому, що своїми діями ОСОБА_3 заподіяв їй тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я. З моменту ДТП автомобіль, який використовувався для сімейного заробітку, не підлягає використанню та ремонту. Враховуючи ці фактори, позивач оцінює заподіяну моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн., з якої невиплаченою залишається 973690,00 грн.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_3 17813,60 грн. матеріальної шкоди за механічні пошкодження автомобіля "MERCEDES-BENZ", д.р.н. НОМЕР_2, 1085,34 грн. матеріальної шкоди за ушкодження здоров'я та необхідністю оплати на лікування, 384,54 грн. - витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, 5000,00 грн. - витрати на надання послуг евакуації та 973690,00 грн., що становить моральну шкоду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала уточнені позовні вимоги, просила такі задовольнити. Пояснила, що після ДТП в неї погіршилося самопочуття, відчуває постійні головні болі, вплив погоди, багато часу проводила по лікарнях, оскільки отримала значні тілесні ушкодження. Кожного дня вона приймає лікарські засоби, не може відновити свій звичний ритм життя. Вони з чоловіком займалися вирощуванням овочів, а у зв'язку з пошкодженням автомобіля вся продукція на городі понищилася. Ніякої моральної підтримки з боку відповідача вона не відчувала. В рахунок завданої моральної шкоди отримала від відповідача 1000,00 доларів США.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Нечаєв В.В., який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 02.11.2016 року, повністю підтримав уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 та просив такі задовольнити з підстав, які наведені у заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Заяць В.І., який діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 24.10.2017 року, повністю заперечив відносно уточнених позовних вимог. Пояснив, що позивач ОСОБА_1 отримала від відповідача ОСОБА_3 1000,00 доларів США в рахунок погашення шкоди. Крім того, позивачкою отримано страхове відшкодування в розмірі 55000,00 грн. та 2115,46 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Чеки на лікарські засоби видані як на позивачку, так і на її чоловіка. Що стосується витрат на послуги евакуації, то позивачем подано суду лише накладну, а чек за виконання таких послуг суду не надано.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вироку Сколівського районного суду Львівської області від 10.04.2017 року у справі №453/1327/16-к ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 2 років обмеження волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбуття покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік та покладено обов'язки передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_3 15 травня 2016 року, в темну пору доби, приблизно о 23 годині 40 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «MITSUBISHI LANZER», реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухаючись ним у Сколівському районі Львівській області по автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Київ, при проїзді її ділянки, що має заокруглення праворуч по напрямку руху до м. Київ в районі 683 км + 100 м., в населеному пункті Тухолька, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5; Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 10 п.10.1; Розділу 11 п.11.3; Розділу 12 п.12.1; Розділу 13 п.13.1, вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) дод. 2 Розділу 34 "Дорожня розмітка" Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вів керований ним автомобіль як найближче до правого краю проїзної частини дороги із забезпеченням безпечного бокового інтервалу до краю проїзної частини дороги, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не урахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в забороненому місці пересік суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 ПДР України, де виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, створив своїми діями небезпеку для руху та аварійну обстановку водію автомобіля «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_6, який рухався по смузі свого руху, в напрямку до м. Чоп, і в якій останній, застосовуючи своєчасне екстрене гальмування керованого ним автомобіля, вже був позбавлений технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення транспортних засобів в даних дорожніх умовах, що призвело до зіткнення між їхніми транспортними засобами.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «MITSUBISHI LANZER» та автомобіль «MERCEDES-BENZ», отримали технічні пошкодження, а пасажирам автомобіля «MITSUBISHI LANZER», ОСОБА_3, згідно висновку експерта №626 від 18 липня 2016 року, спричинено полі травми, ЗЧМТ, забій головного мозку, закритий багато уламковий перелом основ 2,3,4,5 пясних кісток правої кисті з зміщенням уламків, підвивих 4-5 пясної кістки, закритий перелом 4 плюсневої кістки лівої стопи, множинні забійні садна підборіддя справа, рани нижньої губи справа, і є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я, та пасажиру ОСОБА_7, згідно висновку експерта №625 від 18 липня 2016 року, спричинено полі травми, ЗЧМТ, забій головного мозку, перелом кісток мозкового та лицевого черепа, перелом 6,7,8 ребер справа, малий гемоторакс справа, закритий перелом дзьобикоподібного виростку лівої лопатки без зміщення, рубця на шкірних покривах чолової ділянки справа, і є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я. Крім цього, пасажиру автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», ОСОБА_1 згідно висновку експерта №679 від 29 липня 2016 року, спричинено ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді лікворних порушень та астато-вегетативного синдрому, закритий перелом акроміального кінця правої ключиці без зміщення, забійна рана лобно-тім'яної ділянки справа, закритий перелом 2,3,4,5 ребра справа, і є тілесним ушкодженням середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_3 у скоєнні ДТП доведена.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю, власником та пасажиром якого була позивачка, завдані технічні ушкодження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по заяві ОСОБА_1 №5287 від 03.08.2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "MERCEDES-BENZ", д.р.н. НОМЕР_2, на час виконання даного дослідження, становить 69044,33 грн.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Згідно з полісом №АЕ/7632563 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 26.04.2016 року ОСОБА_3 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ НАСК "Оранта".

Як вбачається із страхових актів №ОЦВ-М-16-4116/1 від 23.05.2017 року, №ОЦВЗ-16-10343/1 від 29.05.2017 року та заявок на видачу готівки №66213855 від 30.05.2017 року та №66633990 від 09.06.2017 року, ПАТ НАСК "Оранта" після розгляду наданих до компанії документів за страховим випадком, було виплачено ОСОБА_1 55000,00 грн. за заподіяну шкоду майну та 2115,46 грн. за лікування внаслідок ДТП, яка трапилася 15.05.2016 року.

Порядок визначення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, врегульовано гл. 82 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно роз'яснень, наданих в п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

На підставі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, розмір збитків, які має відшкодувати відповідач за положеннями ст.1194 ЦК України, буде становити: 69044,33 грн. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "MERCEDES-BENZ", д.р.н. НОМЕР_2 (висновок експерта) - 55000,00 грн. страхове відшкодування = 14044,33 грн.

З відповідача також належить стягнути на користь позивача витрати за проведення експертного дослідження №5287 від 03.08.2016 року в сумі 2500,00 грн. згідно акту виконаних робіт від 03.08.2016 року.

Що стосується позовних вимог про відшкодування витрат за надання послуг евакуації в розмірі 5000,00 грн., то суд не знаходить підстав для їх задоволення. Так, позивачем на ствердження своїх позовних вимог подано до суду накладну №36 від 18.07.2016 року, в якій вказується вартість послуги евакуації автомобіля Мерседес-Бенс, д.н. НОМЕР_2 з м.Сколе до с.Онік Виноградівського району в сумі 5000,00 грн. Однак надання вказаних послуг не підтверджено відповідною квитанцією або актом виконаних робіт.

У заяві про уточнення позовних вимог адвокат Нечаєв В.В. розмір матеріальної шкоди за ушкодження здоров'я та необхідності оплати за лікування та просить суд стягнути з відповідача 1085,34 грн. На ствердження своїх уточнених позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи ряд неіменних чеків та квитанцій про придбання лікарських засобів. В судовому засіданні позивач пояснила, що придбавала лікарські засоби для себе та свого чоловіка. Однак, відповідно до п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Уточнені позовні вимоги, що стосуються витрат на лікування позивачки ОСОБА_1 не підтверджені жодним переліком із зазначенням кількості та найменування медичних препаратів, які назначалися лікарем.

А тому загальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, становить 16544,33 грн., з яких 14044,33 грн. - шкода за механічні пошкодження транспортного засобу та 2500,00 грн. - витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Крім того, неправомірними діями відповідача, позивачу спричинено моральну шкоду. Моральна шкода виражається в тому, що своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження середньої ступені тяжкості, після яких вона пережила душевні страждання та емоційний дискомфорт у зв'язку із самим фактом ДТП, необхідністю з'являтися на виклики слідчого та суді в майбутньому. Всі вище перелічені обставини призвели до фізичних страждань та моральних переживань.

Позивач оцінює заподіяну моральну шкоду у розмірі 1000000 грн., з якої невиплаченою залишається 973690,00 грн.

Вирішуючи вимогу позивача щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до п. 3, 8, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності у порушені права власності, прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через не можливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обставини вчиненого відповідачем правопорушення, ступінь його вини, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, втрати можливості використання свого автомобіля, та вважає, що розмір моральної шкоди значно завищений, а тому в цій частині задовольняє позовні вимоги частково в сумі 15000,00 гривень, оскільки саме така сума відповідає доказаним обставинам нанесеної безпосередньо позивачу моральної шкоди саме відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що грошовим еквівалентом відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями відповідача, буде сума 15000,00 грн.

Відповідно до розписки від 10.04.2017 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 частину суми відшкодування шкоди, внаслідок ДТП від 15.05.2016 року в загальній сумі 1000,00 доларів США, що в еквіваленті становить 26750,00 грн. Розписка підписана ОСОБА_1, ОСОБА_3 та трьома свідками.

Як зазначалося вище загальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу становить 16544,33 грн. Позивачем отримано від відповідача грошову суму в розмірі 26750,00 грн., якою, на думку суду, повністю відшкодовано встановлену судом матеріальну шкоду, різниця буде становити: 26750,00 грн. - 16544,33 грн. = 10205,67 грн. - залишок із суми, яка добровільно сплачена позивачу згідно розписки від 10.04.2017 року.

Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди судом оцінено в 15000,00 грн., то залишається невідшкодованою сума в рахунок погашення моральної шкоди в розмірі 4794,33 грн. (15000,00 грн. - 10205,67 грн. = 4794,33 грн.).

Таким чином, суд приходить переконання, що оскільки відповідач ОСОБА_3 є особою, яка своїми неправомірними діями завдала позивачу майнову і моральну шкоду, між ними та шкодою наявний безпосередній причинний зв'язок; попри те, шкода частково відшкодована у добровільному порядку, що підтверджено розпискою від 10.04.2017 р., а відтак суд приходить висновку, що з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути невиплачену моральну шкоду у розмірі 4794,33 грн.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_1

У зв'язку із частковим задоволенням позову, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка була звільнена від сплати судового збору на час звернення до суду, судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, згідно вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОК НОМЕР_4, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОК НОМЕР_5, мешканки АДРЕСА_2, 2678,87 (дві тисячі шістсот сімдесят вісім грн. 87 коп.) гривень у відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОК НОМЕР_4, в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 (шістсот сорок грн. 00 коп.) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

ГоловуючийГ. І. Рішко