Справа №635/5101/17
Провадження № 2/635/2982/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

01 грудня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 17 жовтня 2006 року в розмірі 44151,22 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 17 жовтня 2006 року між Закритим Акціонерним товариством ОСОБА_1 «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов вказаного договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Позивач повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту від 17 жовтня 2006 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному цим договором, відповідач зазначені кошти отримав, але свої зобовязання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 30 червня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 44151,22 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду клопотання, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 17 жовтня 2006 року, відповідач надав згоду на те, що вказана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між Закритим акціонерним товариством ОСОБА_1 банк Приватбанк та відповідачем кредитний договір.

Відповідно до умов кредитного договору б/н від 17 жовтня 2006 року, ЗАТ КБ Приватбанк надав відповідачу кредит у розмірі 3500,00 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати за перевитрати платіжного ліміту, комісії на умовах, передбачених договором. Розмір відсотків за користування кредитом встановлюється відповідно до «Тарифів банку», що викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

За порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених кредитним договором б/н від 17 жовтня 2006 року більше ніж на 120 днів відповідач зобовязався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову.

ЗАТ КБ Приватбанк повністю виконав свої зобовязання за договором кредиту б/н від 17 жовтня 2006 року та надав відповідачу кредит у розмірі визначеному договором, відповідач кредит отримав, але свої зобовязання щодо повернення грошових коштів не виконав, в результаті чого станом на 30 червня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 44151,22 гривень з яких:

- заборгованість за кредитом у розмірі 3587,70 гривень;

- заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 34684,89 гривень;

- заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3300,00 гривень;

- штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень;

-штраф (процентна складова) у розмірі 2078,63 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 17 жовтня 2006 року.

Також судом встановлено, що, 30 квітня 2009 року відповідно до рішення загальних зборів акціонерів найменування Закритого акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» змінено на Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк»; позивач є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що свідчать Загальні положення Статуту Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» в новій редакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи, що відповідач свої зобовязання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором б/н від 17 жовтня 2006 року не виконав, суд вважає що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, при цьому стягненню підлягає сума боргу за кредитом, за процентами за користування кредитом і заборгованість за пенею та комісією в загальному розмірі 41572,59 гривень.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача суми штрафу за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором б/н від 17 жовтня 2006 року в загальному розмірі 2578,63 гривень, суд приходить до наступного.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобовязання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором б/н від 17 жовтня 2006 року свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому відмовляє позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача суми штрафу за порушення строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених договором б/н від 17 жовтня 2006 року в загальному розмірі 2578,63 гривень, при цьому також враховує, що за порушення умов вищевказаного кредитного договору суд, стягнув з відповідача суму заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3300,00 гривень.

Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача, та стягує з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором б/н від 17 жовтня 2006 року в загальному розмірі 41572,59 гривень (41572,59 гривень = 3587,70 гривень (сума заборгованості за тілом кредиту) + 34684,89 гривень (сума заборгованості за процентами за користування кредитом) + 3300,00 гривень (заборгованість за пенею та комісією).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на корить позивача суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ч. 3 ст. 509, ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 549, ст. 551, ст. 612, ч. 1 ст. 610, ст.1049 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк суму заборгованості за кредитним договором б/н від 17 жовтня 2006 року в розмірі 41572 (сорок одна тисяча пятсот сімдесят дві) гривні 59 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк „ПриватБанк суму судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Відповідач має право звернутися до Харківського районного суду Харківської області з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна