Справа № 161/9656/17
Провадження № 4-с/161/155/17
У Х В А Л А

26 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2,

представника особи, дії якої оскаржуються ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся в суд із скаргою на дії заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5. Скаргу з врахуванням уточнень мотивував тим, що 14 квітня 2017 року на дії заступник начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 при здійсненні виконавчого провадження №53468812 виніс постанову про розшук та затримання належного йому автомобіля Toyota Camry, 2006 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, № кузова JTNBK40K10300922, № двигуна 2GR0217468. В травні 2017 року працівники поліції затримали автомобіль та доставили його на арешт майданчик. 16 червня 2017 року він подав заяву до Першого ВДВС м. Луцька з вимогою скасувати зазначену постанову. Вважає дії заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 щодо винесення постанови неправомірними. Оскільки, автомобіль перебуває в заставі в ПАТ «ОСОБА_6 Аваль», який має переважне право на звернення стягнення на цей автомобіль. Зобовязання перед банком ним в повній мірі не виконані, судового рішення про звернення стягнення на предмет застави немає. Тобто, відсутні підстави для звернення стягнення на автомобіль. Він як власник може використовувати його за призначенням без жодних обмежень. А тому, просить визнати вказану постанову неправомірною та скасувати її, зобовязати заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 відкликати з органів внутрішніх справ повідомлення про розшук та затримання автомобіля.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав з підстав викладених у скарзі та додаткових письмових поясненнях. Просив скаргу задовольнити.

Представник особа, дії якої оскаржуються ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги заперечувала. Вказувала на те, що на виконанні у Першому ВДВС м. Луцьк перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 щомісячних платежів та судових витрат. При перевірці майнового стану боржника встановлено наявність у нього на праві власності вказаного автомобіля. Крім того, було встановлено, що автомобіль знаходиться в заставі у ПАТ «ОСОБА_6 Аваль». Оскільки боржник не зявлявся на виклики державного виконавця, його місце знаходження не відоме, а тому з метою забезпечення належного виконання рішення було винесено постанову про арешт і затримання автомобіля. Державним виконавцем було скеровано запит щодо згоди банку щодо передачі автомобіля на реалізацію. Однак, станом на сьогоднішній день відповідь на запит з банку не надходила. У випадку отримання заперечення банку щодо реалізації автомобіля буде вирішено питання про припинення розшуку та затримання автомобіля. Просила в задоволенні скарги відмовити.

Заінтересована особа ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» не забезпечив участі свого представника в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника скаржника, представника особи, дії якої оскаржуються, дослідивши письмові матеріали скарги та виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга підставна і підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні у Першому ВДВС м. Луцька перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/16308/15-ц, виданого 08.12.2016, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 заборгованості по сплаті щомісячних платежів та судових витрат.

Виконавче провадження № 53468812 з виконання даного виконавчого листа відкрито постановою заступника начальника Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_5 від 23.02.2017.

З відповіді Територіального сервісного центру 0741 від 05.04.2017 на запит виконавця вбачається, що за боржником ОСОБА_4 на праві власності зареєстровано автомобіль Toyota Camry, 2006 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, № кузова JTNBK40K10300922, № двигуна 2GR0217468.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору застави, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» 14.09.2006 даний автомобіль перебуває в заставі банку, застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна і відомості про заставу були в реєстрі станом на день ухвалення оскаржуваної постанови.

Відповідно до умов п.2.5 договору застави заставлене майно залишається на зберіганні у заставодавця ОСОБА_4, який зобовязується створити належні умови для його зберігання та експлуатації. Тобто, ОСОБА_4 як власник заставного майна має право експлуатувати предмет застави.

14.04.2017 заступником начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 винесено постанову про розшук та затримання вказаного автомобіля, яка і оскаржується скаржником.

З Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 16.05.2017 вбачається, що вказаний автомобіль був затриманий в Пустомитівському районі Львівської області, вилучений і поміщений для зберігання на спеціальний майданчик в м. Львові.

Лише 09.06.2017, тобто же після виконання постанови про оголошення розшуку та затримання автомобіля Першим ВДВС м. Луцька було направлено лист до ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» як заставодержателя про надання згоди чи заперечень щодо передачі автомобіля на реалізацію.

З пояснень представника особи, дії якої оскаржують ся, встановлено, що на день розгляду справи судом відповідь на запит не отримана.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження повинне здійснюватися на засадах:

1) верховенства права;

2) обовязковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та обєктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 3 ст.36 цього Закону установлено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

В оскаржуваній постанові необхідність розшуку та затримання автомобіля мотивована невиконанням вимог виконавчого документа. Однак, така обставина не є сама по собі достатньою підставою для застосування такого жорсткого способу забезпечення належного виконання рішення, який тягне несправедливо надмірне навантаження на особу боржника, зокрема повязане з неможливістю використовувати належний йому автомобіль та подальшою необхідністю оплати витрат на зберігання автомобіля на спецмайданчику, як це передбачено ч. 4 ст.36 Закону.

Разом з тим, встановлений оскаржуваною постановою захід примусового виконання рішення не можна визнати співмірним з обсягом вимог за виконавчим документом, яким стягується з боржника 71 013,65 грн. та 1058,20 грн., а не звертається стягнення на транспортний засіб.

Крім того, за наявності в Державному реєстрі обтяжень відомостей про заставу, державний виконавець виніс постанову про розшук і затримання автомобіля до зясування думки заставодержателя про надання згоди чи заперечень щодо передачі автомобіля на реалізацію.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова ухвалена передчасно, з порушенням засад справедливості та співмірності, а тому постанова є неправомірною і підлягає скасуванню в цілому.

Разом з тим, суд вважає, що вимога скарги про зобовязання заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 відкликати з органів внутрішніх справ повідомлення про розшук та затримання автомобіля до задоволення не підлягає, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні дані про скерування копії постанови для виконання будь-якому органу поліції.

Керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 від 14.04.2017 про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № 53468812 з виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/16308/15-ц, виданого 08.12.2016, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 заборгованості по сплаті щомісячних платежів, якою оголошено в розшук майно боржника -- автомобіль Toyota Camry, 2006 р.в., чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1, № кузова JTNBK40K10300922, № двигуна 2GR0217468.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій