АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м Києва в складі:

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Музичко С.Г., Рейнарт І.М.

при секретарі Горак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року,

встановила:

16 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням подальшого зменшення розміру позовних вимог просила зобов'язати ОСОБА_2 до сплати аліментів на її користь і на її утримання щомісяця в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення нею 23-х років, тобто до 10 червня 2021 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, шлюб між якими розірвано в 1999 році. Відповідач за рішенням суду сплачував аліменти до її повноліття. На даний час вона є студентом 2 курсу денної форми навчання, контракт, Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, позбавлена можливості працювати, потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є офіцером ЗСУ, викладачем кафедри Військової академії ( м. Одеса), отримує заробітну плату, що перевищує мінімальну заробітну плату. Останній надавав їй матеріальну допомогу в добровільному порядку, написавши заяву за місцем служби з проханням перераховувати на адресу її матері аліменти на її утримання до 31 грудня 2016 року. Оскільки по закінченню цієї дати стягування аліментів буде припинено, просила позов задовольнити.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року позов задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - до 10 червня 2017 року аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 16 січня 2017 року. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої доводи мотивує тим, що не порушував права позивача на отримання аліментів, оскільки добровільно матеріально підтримує доньку та виконує свій обов'язок по утриманню. Відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зазначив, що судом першої інстанції не було взято до уваги жодного наданого ним доказу ( довідки про перерахунок коштів, рапорти) на підтвердження заперечень проти доводів позивача. При цьому в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт ухилення його від сплати аліментів. Позивач підтвердила, що отримує аліменти щомісячно, сума її влаштовує, вона лише хоче, щоб у неї був документ про виплату аліментів.

08 грудня 2016 р. ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області позовну заяву ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини за заявою останньої було залишено без розгляду, оскільки вони домовились про сплату грошей з 01 січня 2017 року безпосередньо донці. Отримавши реквізити карткового рахунку доньки, він подав рапорт про перерахування на утримання останньої щомісячно 2039,36 грн. з його грошового забезпечення.

При ухваленні рішення судом першої інстанції також не було враховано, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина 2004 року народження, непрацездатні батьки 1944 та 1945 рокународження, розмір пенсії яких є меншим, ніж допомога, яку він надає позивачу. Крім цього, його родина не має власного житла.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу відхилити, змінивши в оскаржуваному рішенні час, до якого присуджено стягувати аліменти.

Колегія суддів, заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є студентом 2 курсу медичного факультету №3, форма навчання денна, контракт, Національного медичного університету імені О.О. Богомольця IVрівня акредитації. Термін закінчення університету - 2021 р.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 16 січня 2017 року і до досягнення нею двадцяти трьох років, суд першої інстанції виходив з того, що позивач продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. При цьому суд врахував доводи позивача про те, що хоч відповідач і сплачує кошти добровільно, проте їй невідомо яку частку від його доходу складають такі виплати та те, що він може припинити добровільну сплату аліментів.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст.199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, як то: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Обґрунтовано встановивши наявність у ОСОБА_1 потреби у матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням у Національному медичному університеті імені О.О.Богомольця, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки добровільно та у розмірі, про який просила остання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, що продовжує навчання, залишено без розгляду.

Підставою для залишення позову без розгляду слугувало те, що до початку розгляду справи позивач надала заяву про залишення позову без розгляду, оскільки відпала необхідність у вирішенні цього питання (а.с. 67).

Судом встановлено, що 26.12.2016 р. ОСОБА_2 на ім'я начальника Військової академії ( м. Одеса) подав рапорт про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 у зв'язку з її навчанням з 01.01.17 р. по 30.06.2017 р. в добровільному порядку в розмірі 2039 грн. (а.с.31).

Відповідно до довідки начальника Військової академії від 15.03.2017 р. №6/66/74, розмір нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_2 за січень 2017 р. становить 12 233,70 грн., за лютий 2017 р. - 12 278,20 грн., за березень 2017 р. - 12 233,70 грн. Розмір аліментів на користь ОСОБА_1 становить 16,67 % (згідно розпорядження), що складає за вказаний період відповідно 2000 грн., 2039 грн., 2039 грн. ( а.с.29).

Відповідно до довідки начальника Військової академії від 26 травня 2017 р. №6/66/138, заборгованість ОСОБА_2 по виплаті аліментів на навчання на користь ОСОБА_1 за період квітень-травень 2017 р. відсутня (а.с.89).

Відповідно до рапорту ст. викладача кафедри ОСОБА_2 на ім'я начальника Військової академії від 18.05.2017 р., останній просив стягувати з його грошового забезпечення аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1, яка продовжує навчання, з 01.07. по 31.12.2017 р. у сумі 2100 грн. (а.с.91).

Відповідно до довідки начальника Військової академії від 02 серпня 2017 р. №6/66/200, на користь ОСОБА_1 перераховано аліменти: в січні 2017 р. - 2000 грн.; з лютого по червень 2017 р. - по 2039 грн. щомісячно; в липні 2017 р. - 2100 грн.

З огляду на те, що право позивача на отримання матеріальної допомоги від батька не оспорюється та не порушується відповідачем, останній надає вказану допомогу регулярно та у розмірі, з яким вона погоджується, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

У випадку припинення відповідачем надання вказаної допомоги, позивач не позбавлена можливості повторно звернутись до суду з відповідним позовом.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалене ним рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 309 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, 307, 309,313-314,316,317 ЦПК України колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити.

РішенняСолом'янського районного суду м.Києва від 02 червня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді:

Справа №760/758/17

Апеляційне провадження №22-ц/796/8150/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.