Справа № 127/8869/17 Провадження № 22-ц/772/2670/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 57Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В., секретар Агеєва Г.В., за участі: ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виконання умов договору побутового підряду,

встановила:

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: стягнути з ОСОБА_4 на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 58000 грн. та моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

Позов мотивовано тим, що в серпні 2015 року між позивачем та відповідачем, як ФОП ОСОБА_4, було укладено усний договір з приводу виготовлення та монтажу деревяних сходів в житловому будинку позивача.

За домовленістю сторін, позивачем передано відповідачеві частину грошових коштів в розмірі 2000 дол. США.

До передачі коштів сторонами було обумовлено ескізний план виробу та строки виконання робіт.

Відповідач в обумовлений строк роботи не виконав та не дотримався ескізного плану виробу, про що ОСОБА_2 зробив зауваження ОСОБА_4, але останній припинив монтажні роботи і зник.

10.05.2016 року та 21.06.2016 року ОСОБА_2 направляв на адресу ФОП ОСОБА_4 листи претензії про повернення коштів, які залишились без задоволення.

Зважаючи на вказане, позивач просить стягнути завдані матеріальні збитки та моральну шкоду.

В червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь вартість виконаних та неоплачених робіт за договором побутового підряду в розмірі 22000 грн.

Зустрічний позов мотивовано тим, що в серпні 2015 року до нього звернувся ОСОБА_2 з проханням виготовити та змонтувати деревяні сходи в житловому будинку на вже встановлений металевий каркас.

В усній формі сторони домовились про укладання договору побутового підряду, відповідно до умов якого вартість матеріалу становила 58000,00 грн., вартість робіт 22000,00 грн., термін виконання до кінця 2015 року.

Вартість матеріалів замовник зобовязався оплатити до початку виконання робіт. Остаточний розрахунок мав відбутися після виготовлення та встановлення деревяних сходів.

В листопаді 2015 року ОСОБА_4 виготовив та встановив сходи та попросив ОСОБА_2 оплатити вартість робіт.

ОСОБА_2, натомість, вартість виконаних робіт не оплатив, обґрунтувавши тим, що сходи йому не подобаються, адже наявна занадто велика відстань від перила до стін. Позивач зазначає, що це повязане з тим, що сходи монтувались на вже існуючий металевий каркас від якого і залежить відстань від перила до стін.

Зважаючи на наведене, ОСОБА_4 звернувся до суду для стягнення вартості виконаних робіт за договором побутового підряду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року у задоволенні позовів відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задоволити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Решта мотивів скарги аналогічна мотивам позовної заяви.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в серпні 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено усний договір побутового підряду.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_4 зобовязався виготовити та встановити на замовлення ОСОБА_2 деревяні сходи.

Сторони підтвердили, що вартість матеріалу (деревини) становила 58000,00 грн., які ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 до початку виконання робіт.

Відмовляючи у задоволені позовів суд першої інстанції дійшов висновку, що сторонами не доведено підстави своїх вимог та не надано належних доказів на їх підтвердження.

Колегія суддів із висновком суду першої інстанції в повній мірі погоджується виходячи з наступних обставин.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Статтею ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 61 цього Кодексу закріплено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторонами визнано, що в серпні 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено усний договір підряду на виготовлення сходів у будинку.

Вартість матеріалу, з якого були зроблені сходи, становила 58000,00 грн., які ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 до початку виконання робіт.

Також сторонами не заперечувалось, що в листопаді-грудні 2015 року сходи було встановлено.

Вказані обставини, в силу вимог ЦПК України, є встановленими та доказуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти зокрема і правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Сторонами не заперечувалось, що між ними була усна домовленість, предметом якої було виготовлення та монтаж сходів у будинку. Однак, у сторін наявні розбіжності в поясненнях, які можливо було б усунути, уклавши письмовий договір.

За правилом ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Отже, показання свідків, які були допитані в судовому засіданні доказової сили не мають, а від так, залишається багато не зясованих питань при вирішенні даного спору, без відповідей на які, не можливо встановити істину у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 61 цього Кодексу закріплено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Зокрема, підставою для відшкодування матеріальної і моральної шкоди, ОСОБА_2 зазначає невиконання умов усної домовленості, в т.ч. відхилення від ескізу сходів.

ОСОБА_2 стверджує, що сторонами було погоджено ескізний план виробу від якого ОСОБА_4 відхилився та, в кінцевому результаті, після встановлення сходів, ОСОБА_2 було виявлено недоліки, а саме велика відстань сходів від перила до стіни.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Разом з тим, ОСОБА_2 не надав суду доказів на підтвердження наявності недоліків, зокрема, ескізного плану, погодженого сторонами, який би підтверджував порушення відповідачем узгодженого плану виробництва.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення матеріальної шкоди через недоведеність вимог.

Також вірним був висновок про відмову у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено порушення його прав.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення суду не оскаржувалось, а тому, в силу вимог ст. 303 ЦПК України, не переглядалось.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 308 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя: Сало Т.Б.