233 № 233/2128/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.

при секретарі Теліціній О.О.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н в розмірі 38574 грн. 92 коп., в якому зазначено, що відповідно до договору, укладеного 15 червня 2012 року відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку розмірі 3700 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_3 систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник ОСОБА_3 неналежним чином виконувала передбачені договором зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 15 червня 2012 року станом на 28 лютого 2017 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3571 грн. 45 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 29602 грн. 741 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3087 грн 64 копійки, фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1813грн. 09 коп., а всього 38574 грн. 92 коп., судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлений позов, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення із відповідачки заборгованості за кредитом в розмірі 3571 грн 45 коп та процентів за користування кредитом, виходячи із узгодженої сторонами ставки 30 % річних, що становить 3272грн 22 коп. Просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 15 червня 2012 року ОСОБА_3 було підписано заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 6,7).

Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ОСОБА_3 погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с. 8-31).

Відповідно заяви, яка підписана позичальником та банком, відповідач погодилась з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг.

У заяві, зокрема, зазначено, що позичальник ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Як вбачається з довідки ПАТ «КБ Приватбанк», старт карткового рахунку відбувся 22 березня 2013 року. Відповідачці неодноразово змінювався кредитним ліміт, який становив 300грн, 1500 грн, 2000грн, 3700 грн (а.с.114).

Строк дії виданої відповідачці ОСОБА_3 кредитної картки № 961109 жовтень 2016 року (а.с.113).

З виписки по картковому рахунку № 5211****1109 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 користувалась кредитними коштами та здійснювала їх часткове повернення, що визнається її представником. Останнє погашення за кредитом мало місце 11 червня 2014 року в сумі 144 грн 11коп (а.с.106-112).

Відповідно до умов кредитного договору б/н від 15 червня 2012 року відповідачка ОСОБА_3 отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Сторони узгодили розмір та термін внесення щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості. Сторони узгодили, що за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року процентна ставка становить 2,9 % на місяць, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року 3,6% на місяць. (а.с.7,8).

Як встановлено з пояснень представника позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні остання трата за даним кредитним договором мала місце 05 травня 2014 року і після цієї дати ОСОБА_3 кредитні кошти не знімала.

Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою у безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, що встановлюється банком.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадку невиконання зобовязань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобовязання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку.

Пунктом 2.1.1.7.6 вище зазначених Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до розрахунку позивача по справі (а.с.4-5) станом на 28 лютого 2017 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором від 15 червня 2012 року становить 38574грн 92 коп і складається із: заборгованості за кредитом 3571 грн. 45 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 29602 грн. 74коп., заборгованості за пенею та комісією - 3087 грн 64 коп, а також штрафів відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1813 грн. 09коп.

Суд на підставі вищевикладених доказів дійшов висновку про неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору в частині погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3571 гривень 45 копійок, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 процентів за користування кредитом суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Водночас, уразі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (ч.4 ст.1056-1 ЦК України).

Не зважаючи на надання кредитору та позичальнику права самостійно визначати спосіб та порядок збільшення кредитором змінюваної процентної ставки у кредитному договорі, певні гарантії, передбачені ЦК України, повинні бути дотримані.

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ч.5 ст.1056-1 ЦК України.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки (ч.6 ст.1056-1 ЦК України).

У п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» передбачено, що при підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Згідно п. 1.1.3.2.3 банк має право здійснювати зміну Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш, як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

Відповідно до пунктів 2.1.1.12.6.3, 2.1.1.12.7.3 проценти за користування Кредитом нараховуються за фактично витрачені в рахунок Кредиту кошти, що відповідає нормі частини 1 ст. 1048 ЦК України щодо одержання від позичальника процентів саме від суми позики.

Оцінюючи порядок збільшення фіксованої процентної ставки, суд зазначає, що згідно абзацу 3 п.28 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

В укладеному між сторонами кредитному договорі не визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. Крім того, як встановлено з пояснень представника позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні, трат після 01 вересня 2014 року та після 01 квітня 2015 року за кредитним договором не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збільшення фіксованої процентної ставки 01 вересня 2014 року та 01 квітня 2015 року здійснено кредитором в односторонньому порядку і не бере до уваги в якості доказів на підтвердження узгодження із позичальником збільшення процентної ставки роздруківки з програмного комплексу про направлення смс-повідомлень (а.с.104-105), отримання яких відповідачкою ОСОБА_3 заперечувалось її представником в судовому засіданні.

Як вбачається з витягу з тарифів (а.с.7-8), сторони дійшли згоди про базову відсоткову ставку 2,5% на місяць, отже, 30 % на рік.

Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, наданий позивачем розрахунок заборгованості по процентам за договором від 15 червня 2012 (а.с.4-5), які станом на 31 серпня 2014 року обчислені з розрахунку 30% річних і становлять 699 гривень 35 копійка.

При визначенні розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом з 01 вересня 2014 року по 28 лютого 2017 року суд виходить з погодженої сторонами процентної ставки по кредиту 2,5% на місяць на залишок заборгованості.

Процентна ставка складає 2,5% на місяць, тобто 30% на рік. З розрахунку 360 днів у році, що передбачено у договорі, щоденний процент становить 0,083%.

Тому заборгованість за процентами за період з 01 вересня 2014 року (часу збільшення процентної ставки) по 28 лютого 2017 року (дата, станом на яку предявлено позовні вимоги) є добутком 3571 грн. 45коп - поточної та простроченої заборгованості за тілом кредиту за 912 днів (з 01 вересня 2014 року по 28 лютого 2017 року включно) і становить 2703 грн 44коп.

912 днів х 0,083% х 3571 грн 45 коп : 100%

З огляду на викладене, заборгованість відповідача за процентами за весь період користування кредитом дорівнює 3402 грн 79 коп (699грн 35коп до 01 вересня 2014 року та 2703 грн 44 коп після 01 вересня 2014 року) і підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача.

Щодо застосування наслідків спливу позовної давності суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно ч.1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що 11 червня 2014 року відповідач ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплатила 144 гривні 11 копійок, тобто, вчинила дії про визнання нею свого боргу внаслідок чого перебіг позовної давності перервався з огляду на що у суду відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3087 грн 64коп, фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1813 грн. 09 коп., суд виходить з наступного.

14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до ст. 2 якого забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень вище зазначеного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобовязаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 15 ч. 1 цього Розпорядження м. Костянтинівка (Костянтинівська міська рада) Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, і до цього переліку включено м. Костянтинівка Донецької області.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорта відповідача (а.с.32) та адресною довідкою (а.с.41-42), тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

З розрахунку пені вбачається, що період її нарахування визначений з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2017 року. Враховуючи такий період нарахування, банк зобовязаний скасувати ОСОБА_3 пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором, починаючи з 14.04.2014 року. Таким чином, зважаючи, що період нарахування пені мав місце вже після 14 квітня 2014 року, тобто лише під час проведення АТО, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 3087 грн. 64 коп. задоволенню не підлягають.

Суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення із відповідача штрафів задоволенню не підлягають, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, штрафи (фіксована частина та процентна складова) нараховані станом на 28 лютого 2017 року, тобто у період дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_3 не виконала належним чином зобовязань, передбачених кредитним договором б/н від 15 червня 2012 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 28 лютого 2017 року в загальному розмірі 6974 грн. 24 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 3571 грн. 45 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3402 грн. 79 коп., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, повязані із сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 289 грн 28 коп.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 536, 599, 610, 611, 612, 625, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15 червня 2012 року станом на 28 лютого 2017 року в сумі 6974 (шість тисяч дев*ятсот сімдесят чотири) гривні 24 копійки, яка складається з:

-3571 грн.45 коп. заборгованості за кредитом;

-3402 грн. 79 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 289 (двісті вісімдесят дев*ять) гривень 28 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 09 листопада 2017 року, повний текст рішення по справі виготовлений 14 листопада 2017 року.

Суддя: