19.07.2017 Справа № 756/8907/15-ц
Унікальний № 756/8907/15-ц
Провадження № 4-с/756/112/17
У Х В А Л А

19 липня 2017 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Хоменко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Негоди Ольги Олександрівни, заінтересована особа: ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в:

Скаржник через свого представника звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії державного виконавця. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.2016 року Оболонським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі № 2/756/514/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

26.09.2016 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист.

04.10.2016 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, за якою було відкрито виконавче провадження № 52601498 з примусового виконання виконавчого листа.

03.02.2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2016 року, яка винесена державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Негодою Ольгою Олександрівною.

Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу встановлено те, що не виявлено належного боржникові майна, за рахунок якого можна звернути стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19, 129, 129-1 Конституції України, ст. 10,18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 376, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України скаржник просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Негоди О.О. по виконавчому провадженню № 52601498 при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.12.2016 року; скасувати постанову державного виконавця Оболонського РВДВС м.Києва ГТУЮ в м.Києві Негоди О. О. по виконавчому провадженню № 52601498 від 30.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Представник скаржника у судове засідання не з'явився направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві судове засідання не з'явився, про час, та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника та поклав вирішення спору на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про час, та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутністю нез'явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

25.05.2016 року Оболонським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі № 2/756/514/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 26.09.2016 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист (а.с.8-9).

04.10.2016 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, за якою було відкрито виконавче провадження № 52601498 з примусового виконання виконавчого листа (а.с. 10)

03.02.2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.12.2016 року, яка винесена державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Негодою Ольгою Олександрівною (а.с.13-15).

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що основними принципами діяльності органів Державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ч 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п.2 ст. 14 вищезазначеного Кодексу невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суд, що передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю надано право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до п. 14, 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцю надано право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При розгляді скарги суб'єктом оскарження не надано доказів в підтвердження прийняття всіх заходів для примусового виконання рішення суду, будь-яких заперечень, письмових пояснень суду не направлено.

Отже, при розгляді скарги судом не встановлено підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві та здійснення державних виконавцем всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду передбачених Законом України «Про виконавче провадження»

З огляду на викладене, суд вважає правильним задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 72, 383, 385 ЦПК України, ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Негоди Ольги Олександрівнипо виконавчому провадженню № 52601498 при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.12.2016 року.

Скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Негоди Ольги Олександрівнипо виконавчому провадженню № 52601498 від 30.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.О. Яценко