АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/1143/17
Провадження № 22-ц/792/1505/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 5 липня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та її представника, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_6 зазначала, що 4 січня 2016 року ОСОБА_4 в с. Нове Село, Ізяславського району, керуючи автомобілем марки «Renault Trafik» д. н. НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_7, рухаючись заднім ходом не врахувала дорожню обстановку, не переконалася в безпечності руху вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_8, завдавши їй несумісні із життям тілесні ушкодження. В результаті ДТП ОСОБА_8 - мати ОСОБА_6, отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. По даному факту було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідач ОСОБА_4 пообіцяла придбати та встановити за власні кошти надгробний пам'ятник на річницю загибелі ОСОБА_8, але цього не зробила і в повному обсязі шкоду не відшкодувала.

Крім того, неправомірними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала в зв'язку із втратою матері - ОСОБА_8, після чого у позивача виникли напружені відносини в сім'ї, погіршилися відносини на роботі, з оточуючими людьми, для налагодження яких потрібно чимало часу.

Тому, позивач просила стягнути із ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 47 050 грн, моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

В подальшому позивач зменшила позовні вимоги, просила стягнути матеріальну шкоду в розмірі 20 000 грн, моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 5 липня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, заподіяну ДТП в сумі 10 000 грн, та моральну шкоду 100 000 грн., а в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. Зазначала, що судом першої інстанції безпідставно було взято до уваги при стягнені моральної шкоди виписка з медичної картки позивача, яка може бути на руках у хворої, та записи в якій є сумнівними, не завірені печаткою лікувального закладу та підписом головного лікаря.

Позивачем в процесі судового розгляду була подана позовна заява про зменшення позовних вимог в частині відшкодування вартості надгробного пам'ятника на могилу ОСОБА_8 з суми 47 050 грн. на суму 20 000 грн., до даної заяви було долучено договір купівлі-продажу в розстрочку пам'ятника укладено між позивачем та підприємцем ОСОБА_9 від 26 травня 2017 року з додатками ксерокопій документів, які було завірено представником позивача, а не підприємцем та його печаткою, оригінали даних документів суду першої інстанції не було надано.

Судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволені клопотання про виклик та допит в судовому засідання свідка ОСОБА_10., яка б могла підтвердити, що відповідач позичила в неї кошти в сумі 50 000 грн. на відшкодування моральної школи, що підтверджується складеною розпискою.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги розписку написану позивачем зі змісту якої вбачається, що їй відшкодовано витрати на лікування та поховання ОСОБА_8, претензій майнового та немайнового характеру до відповідача позивач не має.

В засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 4 січня 2016 року близько 08.45 год. на дворовій території магазину «Крамниця», що в с. Нове Село Ізяславського району, керуючи автомобілем марки «Renault Trafik» д. н. НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, в порушення правил безпеки дорожнього руху не врахувала дорожню обстановку, не переконалася в безпечності руху, що не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не обрала безпечної для руху швидкості та безпечний інтервал, не надала дорогу пішоходу ОСОБА_8, яка мала перевагу в русі, здійснила наїзд на пішохода, спричинивши їй несумісні із життям тілесні ушкодження. Внаслідок ДТП ОСОБА_8, отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння, і як наслідок ІНФОРМАЦІЯ_1 потерпіла померла в Ізяславській ЦРЛ.

Вироком Ізяславського районного суду від 22 листопада 2016 року, відповідача визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_8 була матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим Новосільською сільською радою Ізяславського району 5 липня 1965 року.

Позивач ОСОБА_6, маючи намір встановити надгробний пам'ятник після смерті матері, уклала з підприємцем ОСОБА_9 договір купівлі-продажу товару у розстрочку на придбання надгробного пам'ятника вартістю 20 000 грн. та сплатила 50 % вартості товару - 10 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 4/17 від 26 травня 2017 року. Вказаний договір не було визнано у встановленому законом порядку недійсним, а тому, відповідно до ст. 204 ЦК України, він є правомірним.

Сторонами під час розгляду справи до суду першої інстанції не було надано доказів на підтвердження граничної вартості стандартного пам'ятника у даній місцевості, і такі докази сторони надати суду відмовилися.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини справи та вимоги закону, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги фактичні витрати понесені ОСОБА_6 на придбання пам'ятника в сумі 10 000 грн. і обґрунтовано частково задовольнив вимоги ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч.2 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

В результаті ДТП загинула ОСОБА_8, мати позивача ОСОБА_6, яка відповідно являлася для неї близькою людиною і така втрата є незворотною.

Вирішуючи питання щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.23 ЦК України, належним чином врахував глибину душевних страждань позивача, яка втратила близьку їй людину, взяв до уваги погіршення стану здоров'я позивача, та з урахуванням вимог розумності та справедливості правомірно визначив розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції безпідставно було взято до уваги виписку з медичної картки позивача, яка може бути на руках у хворої, та записи в якій є сумнівними, не завірені печаткою лікувального закладу та підписом головного лікаря.

Проте такі доводи є безпідставними, оскільки під час розгляду справи, як того вимагають ст. ст. 10,60 ЦПК України, відповідач не подав будь-яких достатніх, достовірних та допустимих доказів на спростування таких обставин.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не витребував оригінали документів, доданих до договору купівлі-продажу в розстрочку пам'ятника, укладеного між позивачем та підприємцем ОСОБА_9 26 травня 2017 року, також не впливають на законність рішення суду, оскільки надані копії не викликали будь-яких сумнівів у суду.

Як вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_4, судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволені клопотання про виклик та допит в судовому засідання свідка ОСОБА_10., яка б могла підтвердити, що відповідач позичила в неї кошти в сумі 50 000 грн. на відшкодування моральної школи, що підтверджується складеною розпискою.

Між тим, під час розгляду справи не було встановлено, що 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди передавалися ОСОБА_6, тому такі доводи колегія суддів також не приймає до уваги.

Щодо розписки, написаної під час розгляду кримінального провадження про те, що остання не має претензій до відповідачки, то суд першої інстанції правильно вказав у рішенні, що вона стосується відшкодування витрат на лікування та на поховання ОСОБА_8 Тому така розписка не може бути перешкодою для отримання відшкодування понесених витрат на спорудження надгробного пам'ятника та моральної шкоди.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 5 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий підпис Пастощук М.М.

Судді підпис Янчук Т.О.

підпис Ярмолюк О.І.

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Стаднічук Н.Л.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 32