Справа № 2-867/10
Провадження № 2-п/642/59/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Вікторова В.В.

при участі секретаря Лозоватої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 29 березня 2010 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29 березня 2010 року позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави задоволено частково (а.с. 86-87).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 червня 2010 року вищевказане рішення змінено в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом і стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним догоовром № 1489 від 22 травня 2007 року і процентам за користування кредитом в сумі 14 997,90 доларів США (а.с. 111-113).

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить скасувати вищевказане рішення суду, посилаючись на те, що заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 29 березня 2010 року по справі № 2-867/10 ухвалене за відсутності відповідача по справі, який не був повідомлений про час та місце розгляду справи судовою повісткою про виклик ні шляхом надсилання її рекомендованим листом з повідомленням ні шляхом вручення її через позивача, а також не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого ухвалив рішення, яке є необгрунтованим та незаконним, оскільки суд не послався у своєму рішенні на жоден належний та допустимий доказ, який би надав підстави для стягнення заборгованості. Також зазначив, що судом при постановленні рішення мало бути враховано, що кінцевим днем платежу за кредитом є 22.06.2007 р., та гривневим еквівалентом іноземної валюти має бути визначена сума за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а не розмір боргу в доларах США станом на 29.03.2010 року, тим самим і порушено ст. 533 ЦКУ. Таким чином, суд ухваливши рішення про стягнення заборгованості лише формально послався на вказані вище обставини та ті обставини, що зазначені в судому рішення, які не підтверджені жодними належними та допустимими засобами доказування, чим порушив вимоги ст. ст. 57, 213 ЦПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримав. Просив суд скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 29 березня 2010 року та призначити справу до слухання в загальному порядку, посилаючись на підстави, вказані в заяві.

Представник ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії ПАТ АБ «Укргазбанк» до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений був належним чином. Відповідно вимог ч. 1 ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність представника банку.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Обставини, викладені заявником в заяві не мають істотного значення як для скасування заочного рішення, так і для можливості перегляду справи в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 15 грудня 2009 року провадження за вищевказаною справою було відкрито та призначене судове засідання на 15 січня 2010 року (а.с. 55).

Згідно інформаційної довідки адресно-довідкового бюро адреса реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с. 66).

У судові засідання, призначені на 15 січня 2010 року, 03 лютого 2010 року, 10 березня 2010 року та 29 березня 2010 року, ОСОБА_1 не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача судові повістки поверталися до суду з відміткою відділу зв?язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони (а.с. 59, 74, 77).

Крім того, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся двічі телеграмою, одна з яких була вручена тещі ОСОБА_1 (а.с. 67, 73).

Також з матеріалів цивільної справи № 2-867/10 вбачається, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії ПАТ АБ «Укргазбанк» по вищевказаній цивільній справі ОСОБА_1 був повідомлений особисто під розписку, про що свідчить його підпис у розписках (а.с. 104-105).

Таким чином, ОСОБА_1 достовірно ще з 2010 року знав про наявність вищевказаного позову. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, але за весь період розгляду справи у судові засідання не з'явився, жодного письмового заперечення на позов не надав, а звернувся із заявою про перегляд заочного рішення лише у 2017 році.

Жодних доказів, які б спростовували наявність та розмір заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 не надано.

Також ОСОБА_1 не надав жодних доказів, що можуть свідчити про неповноту розгляду справи та про незаконність судового рішення.

При розгляді та вирішенні заяви про перегляд заочного рішення, суд враховує положення ч. 1 ст. 232 ЦПК України, згідно з якою підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку є наявність двох умов: неявка в судове засідання відповідача та не повідомлення про це з поважних причин, а також наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Аналізуючи положення ст. ст. 229, 232 ЦПК України, слід зробити висновок, що лише наявність цих двох обставин в сукупності дає суду достаніх підстав для скасування заочного рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 жодних доказів поважності причин неявки не надав та взагалі не надав суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 231 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 29 березня 2010 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави - залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов