Справа № 761/2764/17
Провадження № 6/761/173/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Триндюк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», заінтересована особа Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28.10.2016 року у справі АС N 232у/2016,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ІНГЗК») про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 28.10.2016 року у справі АС N 232у/2016 за позовом Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA) до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат»про стягнення суми основного боргу за контрактом №1578-08 від 03.04.2015 року в розмірі 90 259,29 дол. США.Справа АС N 232у/2016 розглядалася наступними арбітрами: головуючий складу - ОСОБА_2, арбітри: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначеним складом арбітрів було прийнято рішення МКАС при ТПП України від 28.10.2016 року про стягнення з ПрАТ «ІНГЗК» на користь SheekarCorporation GA 90 259,29 дол. США та витрати на оплату арбітражного збору. Рішення МКАС при ТПП України набрало чинності 28.10.2016 року. Оригінал рішення МКАС при ТПП України від 28.10.2016 року у справі АС N 232у/2016 ПрАТ «ІНГЗК» було отримано 13.12.2016 року кур'єрською поштою.

Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням МКАС при ТПП України містить тлумачення Контракту №1578-08 від 03.04.2015 року, що виходить за межі арбітражної угоди, оскільки жодна із сторін з цього приводу до арбітражу не зверталася, а в арбітражному застереженні відсутня угода про тлумачення змісту контракту.

У судовому засіданні представник ПрАТ «ІНГЗК» вказане клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA) в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи та арбітражної справи АС N 232у/2016, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.389-5 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано судом лише з підстав, передбачених міжнародним договором України та/або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» постановлене в Україні в порядку такого арбітражу рішення може бути оспорено в суді лише шляхом подання клопотання про його скасування в порядку і з підстав, передбачених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення може бути скасовано судом лише у разі якщо: 1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або 2) суд визначить, що: об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови № 12 від 24 грудня 1999 року«Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», згідно зі ст. 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, не повинно бути жодного втручання суду загальної юрисдикції, крім випадків, коли воно передбачене цим Законом. Відповідно, рішення міжнародного комерційного арбітражу можуть бути скасовані лише з підстав, перелік яких є вичерпним та довільному тлумаченню не підлягають.

Судом встановлено, що 03.04.2015 року між ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та SheekarCorporation GA було укладено Контракт №1578-08 на постачання товару на підставах, що вказані в Специфікаціях до контракту (далі -Контракт).

Пунктом 12.2 розділу 12 Контракту визначено (мовою оригіналу): «Все споры, разногласия или требования, возникающие по настоящему контракту или в связи с ним, в том числе касающиеся его исполнения, подлежат разрешению в Международном Коммерческом Арбитражном Суде при Торгово-промышленной Палате Украине, г. Киев в соответствии с его регламентом. Арбитражный суд состоит из трех арбитров. Правом, регулирующим настоящий контракт, является право Украины. Язык арбітражного разбирательства - русский».

У відповідності до п. 1 додатку №1 до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» діє Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України.

У пункті 12.2 розділу 12 Контракту не конкретизовано місце проведення арбітражу (вказано, що арбітражна установа знаходиться в м. Києві), кількість арбітрів у справі (вказана присутність трьох арбітрів при розгляді, а не умова про склад суду з трьох арбітрів).

До спірних відносин також застосовується Європейська конвенція про зовнішньоекономічний арбітраж від 21.04.1961 року, ратифікована Україною 18.03.1963 року (далі - Конвенція).

Частиною 1 ст. 2 Конвенції передбачена можливість юридичних осіб публічного права укладати арбітражні угоди.

За змістом ч.1 ст.2 ЗУ «Про міжнародний комерційний арбітраж» до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися спори з договірних відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних економічних зв'язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї зі сторін знаходиться за кордоном.

Відповідно до процесуального права України яке було визначено сторонами Контракту №1578-08, а саме: відповідно до положень ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що суб'єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. Повноваження представника на укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) може випливати з доручення, статутних документів, договорів та інших підстав, які не суперечать цьому Закону. Дії, які здійснюються від імені іноземного суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності України, уповноваженим на це належним чином, вважаються діями цього іноземного суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв'язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

У п. 18 вищевказаної постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що затвердження Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» Положення про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України і Положення про Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України не означає, що міжнародний арбітраж в Україні може здійснюватися тільки цими органами. Поряд із ними це можуть здійснювати також спеціально створений для розгляду окремої справи арбітраж або постійно діюча поза системою судів загальної юрисдикції арбітражна установа, яким за угодою сторін передано вирішення: спорів із договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторгових та інших видів міжнародних економічних зв'язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї зі сторін знаходиться не на території України; спорів створених на території України підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об'єднань та організацій між собою або між їх учасниками, а так само їх спорів з іншими суб'єктами права в Україні.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Регламенту МКАС при ТПП України питання про наявність правових підстав для пред'явлення позову до МКАС вирішує голова МКАС при прийнятті справи до провадження. Якщо очевидно, що розгляд пред'явленого позову не відноситься до компетенції МКАС, позовні матеріали повертаються без розгляду.

Згідно з п. 1 додатку № 1 до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та «ПОЛОЖЕННЯ про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України» Міжнародний комерційний арбітражний суд є самостійною постійно діючою арбітражною установою (третейським судом), що здійснює свою діяльність згідно з Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Положенням про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженим Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України за № 201 від 06.09.2001року тазареєстрованим уМіністерстві юстиції України 21.09.2001 року за № 833/6024 (далі - Положення), визначено, що це Положення розроблене відповідно до ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 17.07.1995 року № 523 «Про стан виконання Указу Президента України від 18 червня 1994 року № 319 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами». Воно застосовується при укладанні договорів купівлі/продажу товарів (надання послуг, виконання робіт) та товарообмінних договорів між українськими суб'єктами підприємницької діяльності та іноземними суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності та видів діяльності.

Відповідно до пп. 1.12 п. 1Положення до умов, які повинні бути передбачені в договорі (контракті), якщо сторони такого договору (контракту) не погодилися про інше щодо викладення умов договору і така домовленість не позбавляє договір предмета, об'єкта, мети та інших істотних умов, без погодження яких сторонами договір може вважатися таким, що неукладений, або його може бути визнано недійсним внаслідок недодержання форми згідно з чинним законодавством України, відносяться:урегулювання спорів у судовому порядку. У цьому розділі визначаються умови та порядок вирішення спорів у судовому порядку щодо тлумачення, невиконання та/або неналежного виконання договору (контракту) з визначенням назви суду або чітких критеріїв визначення суду будь-якою зі сторін залежно від предмета та характеру спору, а також погоджений сторонами вибір матеріального і процесуального права, яке буде застосовуватися цим судом, та правил процедури судового урегулювання.

З огляду на невідповідність умов Розділу 12 Контракту №1578-08 від 03.04.2015 року вимогам ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та пп. 1.12 п. 1 Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), наявні правові підстави вважати, що Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України не мав права розглядати спір між SheekarCorporation GA та ПрАТ «ІНГЗК» у складі трьох арбітрів та в супереч вимог процесуального права України (арбітражна угода недійсна).

У рішенні МКАС при ТПП України від 28.10.2016 року у справі АС N 232у/2016 зазначено: «Правовым основанием для рассмотрения дела в МКАС при ТПП Украины является раздел 12 «Арбитраж» контракта № 1578-08 от 03.04.2015 г...».

За змістом ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

У відповідності з ч. 2-4 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, рішення МКАС при ТПП України від 28.10.2016 року у справі АС N 232у/2016 містить тлумачення Розділу 12 Контракту, що виходить за межі арбітражної угоди, оскільки жодна зі сторін з цього приводу до арбітражу не зверталася, а в арбітражному застереженні відсутня угода про тлумачення змісту контракту.

Представники ПрАТ «ІНГЗК» приймали участь у розгляді спору МКАС при ТПП України (подавали заяви, докази та заперечення), однак, не давали МКАС при ТПП України жодної згоди, щодо зміни змісту Контракту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦК України тлумачити договір мають право лише сторони договору або суд. При цьому слід зазначити що право тлумачити умови договору є матеріальним, а не процесуальним правом сторони і тому у представників, що наділені процесуальними правами відсутнє право на внесення змін до договору, чи тлумачення його умов. Жодної угоди сторін або рішення будь-якого суду про тлумачення Контракту № 1578-08 від 03.04.2015 року не існує. Ні позивач, ні відповідач не зверталися до МКАС при ТПП України з позовною заявою про тлумачення умов договору, а з власної ініціативи дії арбітражу щодо тлумачення контракту (арбітражного застереження) є неприпустимими.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного суду України від 13.10.2010 року у справі №6-5668св10 (за клопотанням ТОВ «Виробничо-комерційне товариство «Арго» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 20.02.2009 року у справі АС N 201у/2008).

Крім того, МКАС при ТПП України під час розгляду справи було порушено арбітражну процедуру, що є результатом неповного з'ясування тих обставин, які мають значення для справи.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними принципами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» до сторін повинно бути рівне ставлення і кожній стороні повинні бути надані всі можливості для викладення своєї позиції.

Згідно зі ст. 9 Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України арбітражний розгляд здійснюється на основі змагальності та рівності сторін. До сторін має бути рівне ставлення, і кожній стороні мають бути надані усі можливості для викладення своєї позиції.

Як випливає зі змісту ст. 15 вказаного Регламенту усі документи, що надані однією стороною у МКАС повинні бути передані МКАС іншій стороні, якщо ці документи не були передані в ході арбітражного розгляду самою цією стороною іншій стороні під розписку. Своєчасне направлення сторонам усієї документації по справі забезпечується секретаріатом МКАС.

Відповідно до ст. 42 Регламенту МКАС при ТПП України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження своїх вимог і заперечень.

Із рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України вбачається, що при розгляді справи МКАС при ТПП України представник ПрАТ «ІНГЗК» приймали участь у розгляді спору МКАС при ТПП України та заперечував проти позовних вимог Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA), посилаючись на те, що позивачем не надані до суду документи на підтвердження факту поставки товару згідно контракту, а відповідно, на його думку, не надані докази на підтвердження того, що строк оплати товару настав.

Згідно з п. 7.2. Контракту № 1578-08 от 03.04.2015 року разом з товаром Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA) зобов'язується надати ПрАТ «ІНГЗК» комплект оригінальних документів: рахунок (інвойс), коносамент (BillofLading), пакувальний лист, сертифікат якості, експортну декларацію відправника.

Доказом надання ПрАТ «ІНГЗК» всіх документів згідно з п. 7.2. Контракту є відповідна відмітка (штамп) відділу діловодства ПрАТ «ІНГЗК» (підпис уповноваженої особи), проставлена ??на примірнику документа Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA) або направлення документів відповідно до положень Закону України «Про поштовий зв'язок».

Частиною 1 ст. 42 Регламенту МКАС при ТПП України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Крім того, значна частина наданих документа Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA) в розпорядження ПрАТ «ІНГЗК» первинних документів не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є нечитабельним (неможливо з'ясувати їх зміст).

З огляду на невиконання Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA) умов Контракту, в частині ненадання всіх документів, передбачених умовами Контракту, у ПрАТ «ІНГЗК» відсутня можливість ввести в експлуатацію поставлене обладнання, а відповідно і обов'язок здійснювати за нього оплату.

Незважаючи на це, МКАС при ТПП України розглянута справа без наявності зазначених документів з ухваленням рішення про задоволення позовних вимог Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA).

Вказаний факт свідчить про нерівне ставлення МКАС при ТПП України до сторін у справі, оскільки ПрАТ «ІНГЗК» було позбавлене можливості викладення своєї позиції з урахуванням зазначених письмових доказів.

За вказаних обставин слід зробити висновок про те, що в даному випадку мало місце порушення Регламенту МКАС при ТПП України, що свідчить про невідповідність арбітражного процесу угоді сторін, передбаченої договором, що призвело до порушення законних прав та інтересів ПрАТ «ІНГЗК».

Відповідно до ч. 4 ст. 389-5 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано судом лише з підстав, передбачених міжнародним договором України та/або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Таким чином, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 03.04.2016 року у справі АС N 232у/2016

винесено з порушенням вимог чинного законодавства України, Регламенту МКАС, тому відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» (рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, та склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін) підлягає скасуванню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 800,00 грн..

Керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 212, 213, 215, 218, 389-5 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», заінтересована особа: Шикар Корпорейшн ДжиЭй про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС N 232у/2016 - задовольнити.

Скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 28 жовтня 2016 року у справі АС N 232у/2016.

Стягнути з Шикар Корпорейшн ДжиЭй (SheekarCorporation GA) на користь Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 800,00 грн..

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя