Справа № 2-888/11
Номер провадження 2-зз/643/24/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

при секретарі Горборуковій М.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

16 березня 2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову КС «Слобожанська» до ОСОБА_2 по справі №№ 2-11678/10, 2-888/11 у вигляді арешту 1/2 частки квартири № 82 в будинку № 18, розташованого по вул. Л. Сердюка (ОСОБА_3) у м. Харкові, накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.06.2010 року. В обґрунтування заяви посилається на ті обставини, що ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Яремчук В.І. від 11.06.2010 року за позовом КС «Слобожанська» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якості забезпечення позову був накладений арешт на належну відповідачу 1/2 частку однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_3) у м. Харкові, про що заявник дізналася лише в лютому 2017 року у нотаріуса, в звязку з необхідністю відчуження належної їй 1/2 частки цієї ж квартири, яка їй належить на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 Ця однокімнатна квартира була придбана позивачем зі ОСОБА_4, з яким вона знаходилась на той час у шлюбі в спільну приватну власність з визначенням рівних часток кожного співвласника. Квартира була зареєстрована за кожним із співвласників по 1/2 частині, як приватна власність. Сімейні стосунки між заявником та ОСОБА_4 в 2009 році були припинені. В придбаній ними квартирі він не проживав та не зареєстрований. Шлюб між ними розірваний 14.01.2012 р. шляхом спільної заяви до органу РАЦС. Однак, ухвалою суду від 11.06.2010 р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку квартири ОСОБА_4, якимось чином торкається і частки заявника і арешт до цього часу не знятий. Відповідач по справі ОСОБА_4 на час накладення арешту не був власником частки квартири. Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, суд не перевірив її належність відповідачу. Заявник вважає, що арешт 1/2 частки належної їй квартири є неправомірним, оскільки згідно ст. 152 ч.1-1 ЦПК України, накладення арешту провадиться тільки на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього, або у інших осіб. Суд помилково постановив ухвалу про забезпечення позову і направив її на виконання в КП «Харківське міське БТІ», так як реєстраційного центру нерухомості в Харкові ще не існувало.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на вищенаведене, та просила заяву задовольнити. Також зазначила, що з пенсії її колишнього чоловіка проводяться відрахування на сплату боргу КС «Слобожанська». Про існування арешту на квартиру їй відомо з ухвали суду від 11 червня 2010 року.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про скасування заходів забезпечення позову та зазначив, що з його пенсії на користь КС «Слобожанська» проводяться щомісячні відрахування.

Заінтересована особа представник Харківської обласної кредитної спілки «Слобожанська», який діє на підставі виданої довіреності, направив суду пояснення, в яких зазначив, що із заяви ОСОБА_1 про скасування заходу забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_4 подарував свою частину зазначеної квартири ОСОБА_6 на підставі Договору дарування від 19.03.2009 р. Таким чином, заходи забезпечення позову до частини квартири, яка належить ОСОБА_1 не застосовувалися, на її частину квартири арешт майна не поширюється, а відповідно і ніякі права не порушені. ОСОБА_6 із заявою про скасування заходів забезпечення позову не зверталась. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову просили відмовити. Справу розглянути за їх відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали зазначеної вище цивільної справи, прийшов до наступного.

Як встановлено судом, ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2010 року по цивільній справі за позовом Харківської обласної кредитної спілки «Слобожанська» до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, була частково задоволена заява позивача про забезпечення позову та накладений арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с. 29).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2011 року були задоволені вимоги Харківської обласної кредитної спілки «Слобожанська» та стягнуто зі ОСОБА_4 і ОСОБА_7 солідарно на користь Харківської обласної кредитної спілки «Слобожанська» заборгованість за кредитним договором № 5179 від 21.02.2008 року у розмірі 19457 гривень 36 коп. і судові витрати: державне мито у розмірі 194 грн. 57 коп., у рівних частках по 97 грн. 29 коп. з кожного, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у Московському районному суді м. Харкова у розмірі 120 грн. у рівних частках по 60 грн. з кожного (а.с. 97, 98-100). Зазначене рішення набрало законної сили.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.02.2014 року задоволено заяву державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-888/11, виданого 19.12.2011 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ХОКС «Слобожанська» суми боргу за кредитним договором № 5179 від 21.02.2008 року в розмірі 19457,36 грн. (а.с. 144).

Частинами пятою, шостою статті 154 ЦПК України передбачено, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як встановлено судом, та не заперечувалося сторонами, рішення суду до цього часу не виконане.

Суд не бере до уваги посилання заявника, що ухвалою суду про забезпечення позову порушуються її права, оскільки п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК).

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 не була ані стороною у справі, ані третьою особою.

Крім того, згідно з договором купівлі-продажу квартири, укладеного 07 березня 2000 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 купили в рівних частинах кожний однокімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_3 (а.с. 158).

Згідно з договором дарування частки квартири від 19 березня 2009 року, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_6 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 159, 160).

Згідно з Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 30.06.2010, наданим Одинадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, арешт нерухомого майна за ухвалою суду від 11.06.2010, накладений на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_5, власник: ОСОБА_4 (а.с.36).

З наданих Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.06.2017, вбачається, що квартира АДРЕСА_6 зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частки за ОСОБА_1 та ОСОБА_8.

Таким чином, заходи забезпечення позову до частини квартири, яка належить ОСОБА_1 не застосовувалися, на її частину квартири арешт майна не поширюється та її права не порушуються.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2010 року у цивільній справі № 2-11678/10 (№ 2-888/11) за позовом Харківської обласної кредитної спілки «Слобожанська» до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та в задоволенні заяви відмовляє.

Керуючись ст. ст. 154, 208 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2010 року у цивільній справі № 2-11678/10 (№ 2-888/11) за позовом Харківської обласної кредитної спілки «Слобожанська» до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Особами, які не були присутні в судовому засіданні, ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Харченко А.М.