АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5920/17 Справа № 190/507/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Городничої В.С.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона, як спадкоємець померлої 26.07.2016 року матері ОСОБА_7, не подала у встановлений законодавством строк заяву про прийняття спадщини, оскільки мала тяжкий стан здоровя і знаходилася під постійним доглядом лікаря, отримала закриту черепно- мозкову травму. Пятихатською державною нотаріальною конторою 02.02.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск строку для прийняття спадщини. Тому позивач просила визначити для неї додатковий строк тривалістю у два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, що померла 26.07.2016 року.

Рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставлять питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову,виходячи з наступного.

Встановлено та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до копій свідоцтв про народження серії ЯЄ №885263 від 29.06.1956 року, серії ЯЄ №885264 від 29.06.1956 року, ОСОБА_8 є матірю ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які народилися 02.05.1956 року (а.с. 13, 31).

В звязку з укладенням 01.10.1959 року шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_8, остання змінила прізвище на ОСОБА_11, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯР №963319 (а.с. 9).

Також встановлено. що між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 21.01.1978 зареєстровано шлюб, про що було здійснено відповідний актовий запис за №64, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу І-КИ №480340 (а.с. 14). Після укладення шлюбу дружині, тобто позивачці, присвоєне прізвище ОСОБА_12.

Свідоцтвом про смерть серії І-КИ №694828 від 27.07.2016 року, виданого виконавчим комітетом Грушуватської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, посвідчено факт смерті 26.07.2016 року ОСОБА_7 в с.Грушуватка Пятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №22 (а.с. 8).

За матеріалами спадкової справи №32/2017, відкритої 02.02.2017 року після смерті 26.07.2016 року ОСОБА_7, позивач 02.02.2017 року звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті матері.

Того ж дня, 02.02.2017 року, нотаріусу подано заяви відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відмову кожного з них від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 на користь позивача (а.с. 150, 151, 152).

Постановою державного нотаріуса Пятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_13 про відмову у вчинені нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 26.07.2016 року ОСОБА_7 позивачеві 02.02.2017 року відмовлено через пропуск шестимісячного строку для подачі заяви на прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця (а.с. 159).

За ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1ст. 1269, ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що і позивач ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, і відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із заявами про відмову від прийняття спадщини, звернулись до нотаріальної контори після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1273 ЦК України (02.02.2017 року); враховуючи, що на час смерті спадкодавця позивачка та відповідачі не були зареєстровані з ОСОБА_7 за однією адресою, колегія приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є неналежними, оскільки спадщину не прийняли і вчасно не подали заяви про відмову від прийняття спадщини, а позов до належного відповідача відповідної територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування не заявлено, питання про залучення до участі у справі належного відповідача, під час слухання справи місцевим судом, не вирішувалось.

Отже, позов не підлягає задоволенню саме з наведених вище підстав, а висновок місцевого суду про недоведеність позовних вимог є передчасним.

На викладені факти місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи та коло учасників процесу не встановив, питання про залучення до участі у справі відповідного органу місцевого самоврядування не вирішив, тому рішення підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Колегія звертає увагу, що позивачка не позбавлена права звернення до суду з відповідним позовом до належного відповідача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді