АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5704/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Рейнарт І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач не проживає більше шести місяців в спірній квартирі, не сплачує плату за користування жилим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню квартири, не приймає участі у спільному побуті, а відтак вважається таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Вказує, що у зв'язку з тим, що позивач є наймачем спірної квартири, власником особового рахунку, тому вона звернулась до суду із позовом та залучила ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали.

Третя особа просив задовольнити апеляційну скаргу.

В судове засідання відповідач не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернулась з позовом на підставі ст. 383 ЦК України, яка застосовується тільки до власників житла, тоді як з матеріалів справи вбачається, що позивач є наймачем спірної квартири.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів № 742 від 29.11.1988 року особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 переоформлено на громадянку ОСОБА_2.

Відповідно до довідки ф-3 в спірній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частиною 2 цієї статті передбачено, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

ОСОБА_2 є наймачем та власником особового рахунку спірної квартири, в якій зареєстрована вона та двоє її синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_2

Колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем були надані належні докази про те, що відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, участь в оплаті за комунальні послуги та інших витратах на утримання квартири не приймає.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано акти, підписані майстром технічної дільниці «ЖЕД-6» ОСОБА_5 та сусідами про те, що син ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2000 року не проживає у спірній квартирі від 08.04.2016 року (а.с. 9), від 23.05.2016 року (а.с. 8), від 16.06.2016 року (а.с. 7), від 12.10.2016 року (а.с. 6).

Відповідачем не було спростовано доводів позивача про те, що він не проживав у спірній квартирі з 2000 року по жовтень 2016 року з неповажних причин.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам, вказаним позивачем, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, при постановленні рішення неправильно застосовував норми матеріального права, колегія суддів скасовує рішення суду та постановляє нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 157,54 гривень судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді