Справа №295/5901/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНО)

31.07.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі Сидорець К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування будинком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: будинком №100В по вулиці Свободи в місті Житомирі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником вказаного вище житлового будинку, в якому також зареєстрована дочка його дружини ОСОБА_2 Вказав, що реєстрація відповідача в належному позивачу будинку порушує його право власності та можливість користування, розпорядження будинком. Вважає, що відповідач втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки без поважних причин не проживає в ньому протягом десяти років.

Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заячу про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в позові (а.с.20).

Відповідач в судове засідання не зявилась, судова повістка повернулись на адресу суду не вручена у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявлялась до поштового відділення за отриманням листа (а.с. 18-19).

Судовий виклик направлявся відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання (а.с. 14), однак повернувся не вручений з відміткою про закінчення терміну зберігання, оскільки відповідач не з`являлась до поштового відділення за отриманням листа, а тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що, що ОСОБА_1 є власником будинку № 100 В по вул. Свободи в м. Житомирі (а.с. 5 - 8, 12).

Відповідно до довідки №916, виданої 21.04.2017 року директором Комунального підприємства Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №6» відповідач зареєстрована в зазначеному будинку (а.с. 4).

Зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є сусідами сторін, вбачається, що відповідач з 2007 року у вказаному житловому будинку не проживала, вони її жодного разу з 2007 року не бачили.

Покази свідків є послідовними та логічними, не викликають сумніву, а тому суд приймає їх як належний та допустимий доказ по справі.

Стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти ним.

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі, фактично ніколи в ній не проживав, не несе будь-яких обовязків, що передбачені ст. 156 ЖК України, не утримує житло та не сплачує комунальні послуги. Перешкоди в користуванні житлом відповідачу не чинились. Встановлених законом випадків збереження за ним права користування квартирою в судовому засіданні не встановлено.

Наведене вище є підставою для визнання відповідача відповідно до вимог ст.ст. 391, 405 ЦК України таким, що втратив право користування спірним житлом у звязку з його відсутністю без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 174, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 100 В по вулиці Свободи в м. Житомирі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Перекупка