Справа № 495/5117/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю:

від заявників: не з'явилися

від заінтересованих осіб: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/3685/17

за заявою ОСОБА_1 та законного представника малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3

за участю заінтересованих осіб ОСОБА_4 та Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області

про встановлення факту родинних відносин

В С Т А Н О В И В :

10.07.2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник-1) та законний представник малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (далі по тексту - заявник-2) звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою за участю заінтересованих осіб - ОСОБА_4 (далі по тексту - заінтересована особа-1) та Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області (далі по тексту - заінтересована особа-2) про встановлення факту родинних відносин (а.с.1-5).

Так, заявники просять суд встановити, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, був батьком померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_6, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 року у м. Сороки, МРСР, та дідусем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_1), та малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН: НОМЕР_2).

Заявники - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю (а.с.49).

Заінтересована особа-1 - ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, згідно якої проти задоволення вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не заперечує та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.48)

Заінтересована особа-2 - Б-Дністровська МДНК, в судові засідання не з'явилася, але завідувач міськдержнотконтори надіслала до суду лист, згідно з якими просила провести судові засідання без участі державного нотаріуса у зв'язку з великою завантаженістю в роботі (а.с.43).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є законними, правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 (уроджена ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 була матір'ю заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її малолітнього, повнорідного брата ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується доданими копіями їх свідоцтв про народження.

Водночас, померлий ІНФОРМАЦІЯ_9 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4) ОСОБА_5 (уроджений ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, був батьком померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_6 і відповідно дідусем заявниці ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_5, який за життя не залишив заповіту, відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі й нерухоме.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, внуки спадкодавця ОСОБА_5 мають право спадкування за правом представлення тієї частки спадщини, яка належала б за законом їхньої померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року матері ОСОБА_6, якби вона була живою на час відкриття спадщини після померлого батька ОСОБА_5

Згідно відомостей долученої до цієї заяви копії витягу за № 1 від 17.12.2014 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища померлої ОСОБА_6, наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на запит ОСОБА_1, на бланку серії НОМЕР_5, дошлюбне прізвище ОСОБА_5 не збігається із прізвищем спадкодавця - ОСОБА_5.

Тому, державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку після померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_5 (спадкова справа № 383/2016) його онукам було відмовлено в зв'язку з тим, що ними (онуками) не доведений факт родинних відносин між їхньою мамою ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_12 року, та її батьком ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_13 року (вона - ОСОБА_6, він - ОСОБА_5). Для захисту своїх прав державний нотаріус рекомендував звернутися до суду.

Заявники стверджують, що при видачі зазначеного витягу було здійснено невірний переклад з російської на українську мову прізвища «ОСОБА_6», зазначеного у свідоцтві про народження померлої ОСОБА_6, виданого Сорокським Райбюро ЗАЦС МРСР 18.01.1972 року на бланку серії НОМЕР_6, графи якого було заповнено від руки російською мовою. Так, замість «ОСОБА_6» прізвище «ОСОБА_6» було перекладено з російської на українську мову і помилково записано у витягу як «ОСОБА_6», тобто через букву «е», тоді як правильно через букву «і».

На думку заявників, цієї помилці сприяла та обставина, що у зазначеному свідоцтві про народження померлої ОСОБА_6 помилково було записано російською мовою дошлюбне прізвище ОСОБА_3 це її трете прізвище від народження, взяте нею в шлюбі з ОСОБА_3 у 1996 році) Н.В. від її народження та прізвище її батьків через букву «е», як «ОСОБА_6» та «ОСОБА_6», тоді як за наданими для реєстрації народження документами батьків їх прізвище російською мовою пишеться як «ОСОБА_6» та «ОСОБА_6», тобто через букву «и» алфавіту російської мови.

Факт зміни ОСОБА_6 свого дошлюбного прізвища ОСОБА_6 на ОСОБА_6, а згодом і на прізвище ОСОБА_6 підтверджується зазначеним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, а також свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради народних депутатів Одеської області 13.09.1996 року на бланку серії НОМЕР_7

Заявники зазначають, що у даний час виникає необхідність встановлення факту родинних відносин між померлою ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_6 та її дітьми, заявницею ОСОБА_1 та її малолітнім братом ОСОБА_2, з одного боку, і померлим ОСОБА_5 - з іншого, з причини необхідності одержання свідоцтва про право на спадщину. Однак смерть дочки померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_6, матері спадкоємців, унеможливлює звернення до відповідних органів для внесення відповідних виправлень у документах.

Родинні відносини між померлою ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_6 та її дітьми, з одного боку, і померлим ОСОБА_5 - з іншого, підтверджуються також відомостями домової книги на житловий будинок за АДРЕСА_1 який за життя померлого ОСОБА_5 належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.1984 року, реєстровий № 2-1254 (копія договору у додатках). Так згідно відомостей зазначеної домової книги померлі ОСОБА_5 та його дочка ОСОБА_6 до своєї смерті, а онуки померлого ОСОБА_5 і діти померлої ОСОБА_6, ОСОБА_1 і ОСОБА_2, і на даний час зареєстровані за вищевказаною адресою, у житловому будинку за АДРЕСА_2

Крім того, факт родинних відносин підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка підтвердила, що є першою дружиною покійного ОСОБА_5, матір'ю покійної ОСОБА_6 і відповідно бабусею її дітей, тобто ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2, у шлюбі з якою спадкодавець ОСОБА_5 змінив своє дошлюбне прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_5 (а.с.50).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини першої та другої ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ст.259 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Спадкоємцем першої черги за законом майна покійного ОСОБА_5 є його вдова, ОСОБА_4, яка прийняла спадщину і тому є заінтересованою особою у вирішенні порушеного нами питання про встановлення факту родинних відносин, який може вплинути на її права та обов'язки. Тому ОСОБА_4 слід долучити до участі у розгляді цієї справи в якості заінтересованої особи.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1, законного представника малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб - ОСОБА_4, Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області про встановлення факту родинних відносин.

Керуючись ст.ст. 3 ,10, 11, 57, 58, 60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256-259

Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 та законного представника малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб - ОСОБА_4 та Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин а саме те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, був батьком померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_6, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_14 року у м. Сороки, МРСР, та дідусем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), та малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко