РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/693/17

2/534/407/17

17 липня 2017 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Солохи О.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позову зазначила, що вона із відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею і саме вона займається його вихованням та утриманням. Вказала, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, самостійно забезпечувати себе та дитину їй дуже важко, а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила про їх задоволення.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини, зазначені в запереченнях проти позову, а саме, що у відповідності до ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки позивач не довела факт перебування з ним у шлюбних відносинах та не зверталась до суду про встановлення факту проживанні із ним однією сімєю, тому не має права на утримання у відповідності до норм СК України. Відповідач вказував, що інших утриманців не має, аліменти не сплачує, середньомісячний дохід останнього становить близько 4 500 грн.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2014 року народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 29 жовтня 2014 року, виданим ВДРАЦС РС Комсомольського МУЮ у Полтавській області (а.с.3).

Згідно довідки КЖЕП №2 від 27.04.2017 неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає разом із матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2).

Отже, судом встановлено, що сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до норми ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 84 та ст. ст. 86, 88 цього Кодексу.

Згідно з нормою ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до норми ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Зі змісту вищевказаних норм вбачається, що право на утримання у позивача виникло у зв'язку з тим, що вона є матір'ю їх спільної з відповідачем дитини, незалежно від обставин перебування сторін в зареєстрованому шлюбі.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-891цс15.

При ухваленні рішення у даній справі судом також враховано відсутність у відповідача інших утриманців і дітей та можливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу з огляду на середньомісячний сукупний дохід ОСОБА_2, що становить близько 4 500 грн.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини справи, майновий стан відповідача, ту обставину, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28 квітня 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 640 грн., від сплати якого звільнений позивач.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на її особисте утримання, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28 квітня 2017 року до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 24.07.2017.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха