ровадження № 2-о/243/543/2017
Справа № 243/5898/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов'янськ, Донецької області) цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Слов'янська міська рада Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2017 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Слов'янську помер ОСОБА_2. До часу своєї смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1. Спадщина після його смерті відкрилася за заповітом. Спадкоємцем за заповітом на все майно є ОСОБА_3, громадянин Російської Федерації, який постійно проживає у РФ, не подавав письмової заяви про прийняття спадщини нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк. Нотаріус визнає ОСОБА_3 таким, що спадщину не прийняв. Спадкова справа в Україні після смерті ОСОБА_2 заведена у Першій Слов'янській державній нотаріальній конторі за її заявою про прийняття спадщини. Інших заяв не надходило. З ОСОБА_2 заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 1965 року по 16 жовтня 1979 року. Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина - частка житлового будинку АДРЕСА_1 Вказаний житловий будинок належав їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, як майно, нажите під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Рішенням народного суду міста Слов'янська від 16 жовтня 1979 року за заявницею було визнано право на 13/25 часток, а за ОСОБА_2 право на 12/25 часток вказаного будинку. Вважає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, інших спадкоємців немає. Втім, постановою нотаріуса від 16 червня 2017 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв'язку із відсутністю письмових доказів на підтвердження факту сумісного проживання разом із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Після розірвання шлюбу заявниця та ОСОБА_2 продовжували проживати за однією адресою, у будинку, який був предметом розподілу в суді. Переобладнання, які суд зобов'язав зробити ОСОБА_2 у будинку, він не зробив. Фактично будинок і дотепер не поділений на дві окремі кімнати. Після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 заявниця виїхала із міста Слов'янська, однак у 1993 році повернулася до спірного житлового будинку. ОСОБА_2 продовжував проживати в ньому. Продовжував він проживати у будинку і після повернення заявниці. Таким чином, з 1993 року і по час смерті ОСОБА_2 вона та спадкодавець проживали разом, однією сім'єю у будинку АДРЕСА_1. Вони проживали однією сім'єю, оскільки не були чужими одне одному, тривалий час перебували в шлюбі та сумісно вирішили спробувати наново побудувати сім'ю. Проживаючи разом у зазначеному вище будинку заявниця та ОСОБА_2 мали взаємні права та обов'язки, спільний бюджет, мали спільні витрати та придбання. Отримані ними доходи вони витрачали спільно - на придбання продуктів харчування, оплату комунальних послуг, ліків та мали інші витрати, спільно зустрічали свята, запрошували гостей до себе додому та самі спільно ходили у гості. ОСОБА_2 займався дрібним поточним ремонтом у усьому будинку, а заявниця готувала їжу на них обох, займалася іншими господарськими справами у усьому будинку, тобто вони були сім'єю. Після смерті ОСОБА_2 заявниця займалася організацією його поховання, витрачала на його похорон та організацію поминальних обідів власні кошти. У зв язку із відмовою нотаріуса в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_2, заявниця вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 1993 року по день відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявниця ОСОБА_1, у судове засідання не з'явилася, проте на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи Слов'янська міська рада Донецької області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, рішення просив ухвалити на розсуд суду з урахуванням наявних в справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Слов'янську Донецької області помер ОСОБА_2 (а.с. 12).

З 06 лютого 1965 року по 16 жовтня 1979 року, заявниця перебувала із спадкодавцем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, що стверджується рішенням Слов'янського народного суду Донецької області від 16 жовтня 1979 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_3 (а.с. 15,15 з.б.,14).

Згідно із заповітом ОСОБА_2, складеного 08 липня 2008 року в Першій словянській державній нотаріальній конторі Донецької області зареєстрованим в реєстрі за № 2-1376, за життя ОСОБА_2 все своє майно, яке належатиме йому на день його смерті, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, і взагалі все те, на що за законом матиме право він заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13).

Як видно із постанови Першої слов'янської державної нотаріальної контори від 16 червня 2017 року №1512/01-31, встановлено, що до часу своєї смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1. В склад спадкового майна після його смерті увійшли 12/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 За даними спадкового реєстру спадщина відкрилась за заповітом. Спадкоємцем за заповітом на все майно є ОСОБА_3, громадянин Російської Федерації, який постійно проживає у РФ, не подавав письмової заяви про прийняття спадщини нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк. Спадкова справа в Україні №73/2017 після смерті ОСОБА_2 заведена у Першій слов'янській державній нотаріальній конторі за заявою колишньої дружини - ОСОБА_1 Інших заяв не надходило (а.с. 9).

Згідно із довідкою КП «БТІ» м. Слов'янська, від 28 лютого 2017 року № 557-2/0.45/01, право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, станом на 01 січня 2013 року зареєстроване: 13/25 часток - за ОСОБА_1 на підставі рішення народного суду м. Слов'янська Донецької .області від 16 жовтня 1979 року № 2-1214- 79; дата реєстрації - 26 травня 1981 рік; номер запису 13912 в книзі 51, частка - за ОСОБА_2 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Другою Слов'янською державною нотаріальною конторою 01 липня 1965 року р/№ 1918. Право власності за рішенням народного суду м. Слов'янська Донецької області від 16 жовтня 1979 року № 2-1214-79, згідно із яким ОСОБА_2 виділено 12/25 часток, не було перереєстроване (а.с. 8).

Постановою Першої слов'янської державної нотаріальної контори від 16 червня 2017 року №1512/01-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявниці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 12/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_2 у зв'язку із відсутністю письмових доказів на підтвердження факту сумісного проживання разом із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення відповідного юридичного факту (а.с. 9,9з.б.).

Відповідно до акту керівника комітету мікрорайону «Северный» м. Слов'янська, заявниця ОСОБА_1 проживала спільно із ОСОБА_2 та вели спільне господарство з 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1, здійснювала догляд за ОСОБА_2 та поховання, після смерті продовжує мешкати в будинку, що підтвердили свідки сусіди: ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 5).

Згідно із вимогами статті 1264 Цивільного кодексу України, четверту чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка ( чоловік), які проживали однієї сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сім'ї, тощо.

Згідно із вимогами ст.ст. 234,256, 258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд з заявою про встановлення цих фактів».

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення в заявниці право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 як за спадкоємицею четвертої черги за законом.

У судовому засіданні достовірно встановлено і це видно із матеріалів справи, що після смерті ОСОБА_2 відсутні інші спадкоємці крім ОСОБА_1 які б прийняли спадщину після його смерті.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім'єю в будинку АДРЕСА_1 з 1993 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вони мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. На час сумісного проживання ОСОБА_1 не перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, а ОСОБА_2 у шлюбі із іншою жінкою.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження у письмових доказах.

Таким чином, оскільки було встановлено, що ОСОБА_1 постійно мешкала разом з ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, тобто з 1993 року до часу його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, інших спадкоємців, які б прийняли б спадщину немає, ОСОБА_1 прийняла спадщину у порядку, визначеному чинним законодавством, то суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1268 ЦК України, ст. 3 Сімейного Кодексу України, ст. 3, 10, 11, 14, 58, 60, 212 - 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Слов'янська міська рада Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 1993 року по день відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Р.В. Кузнецов