Справа №560/290/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що 29 січня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Зносицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №02. Від даного шлюбу у сторін народилося четверо дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. З моменту укладення шлюбу відносини між сторонами почали поступово погіршуватись, що відобразилось на їхніх стосунках. Підставами для цього стала втрата взаємопорозуміння, почуттів, виникнення обопільної неприязні та розчарування. Відповідач не здатен підтримувати моральну атмосферу в сім'ї та піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Такі обставини почали відображатися на міцності їхніх сімейних стосунків, що в свою чергу призвело до фактичного розпаду сім'ї.

Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від отримання судової повітски відмовився, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою "За відмовою адресата від одержання", а тому, у відповідності до частини 8 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається таким, що своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Неявку відповідача суд розцінює як небажання давати пояснення, приймати участь у дослідженні доказів по справі та сприяти вирішенню справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 січня 2005 року. Шлюб зареєстровано Зносицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №02. Дана обставина стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №085250 від 29 січня 2005 року (а.с.4).

Від даного шлюбу сторони мають дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6-9).

З урахуванням того, що позивач ставить за вимогу визначити місце проживання дітей разом із нею, судом було зобов'язано Службу у справах дітей провести обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача та надати висновок щодо доцільності визначення проживання дітей раззом із позивачем.

Згідно акту обстеження матеріально побутових-умов проживання від 09 червня 2017 року вбачається, що сім'я позивача проживає в задовільних умовах, будинок невеликий, але чистий і охайний. Діти забезпечені всім необхідним, мають достатню кількість одягу та взуття, іграшок. В будинку наявна вся необхідна побутова техніка (а.с.37).

Згідно висновку №15/39-611 від 30 червня 2017 року щодо доцільності визначення місця проживання дітей вбачається, що з метою соціально-правового захисту неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, Сарненська районна державна адміністрація вважає за доцільне залишити дітей на постійне проживання у сім'ї матері ОСОБА_7 (а.с.35-36).

Відповідно до принципу 5 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією ООН №1386 від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між сторонами втрачено, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально.

Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому, на підставі викладеного, керуючись статтями 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 10, 30, 60, 214, 215, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 січня 2005 року Зносицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис №02 - розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом із матір'ю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки надалі іменувати "Рожко".

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_8