Справа № 454/2951/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю покликаючись на те, що після реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 20.05.1983 року почала проживати та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Даний будинок був наданий батькові її покійного чоловіка колгоспом ім. Калініна в 1975 році, однак через реорганізацію підприємства документи щодо забудовника не збереглися. За життя ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 не оформили права власності на будинок.

Після смерті свого чоловіка позивачка залишилась проживати у будинку та враховуючи те, що вони із покійним чоловіком відкрито та безперешкодно проживали в будинку, який фактично належав його родині, то позивачка як спадкоємець має право приєднати до часу свого володіння будинком період протягом якого ним володіли спадкодавці.

ОСОБА_1 зверталася із заявою до ОСОБА_2 сільської ради з проханням надати їй дозвіл на приватизацію житлового будинку, враховуючи те, що право власності на вищевказаний будинок ні за ким не зареєстровано, проте їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

На підставі наведеного позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок №17 по вул. Зарічна у с. Свитазів Сокальського району Львівської області за набувальною давністю.

В судове засідання 17.01.2017 року позивач та її представник ОСОБА_6 не прибули, однак суду подані заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просили задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти зодоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Судом встановлено, що житловий будинок №17 по вул. Зарічна в с. Свитазів Сокальського району Львівської області складається із 3 житлових приміщень загальною площею 80,1кв.м., що підтверджується копією технічного паспорта від 12.10.2016р.

Із копії будинкової книги встановлено, що власником домогосподарства вважався ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 помер у 1986 році , а ОСОБА_5 померла 15.06.2016р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №423151.

Також з оглянутої копії будинкової книги встановлено, що ОСОБА_8, 12.03.1961р.н., була невісткою для власників будинковолодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і була зареєстрована у вказаному будинку.

Із копії свідоцтва про смерть ІІІ-СГ №316298 встановлено, що ОСОБА_3 помер у 10.07.1989 році.

Так вже із свідоцтва про одруження І-СГ №032082 встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 20.11.1998 року та після реєстрації шлюбу прізвище дружини - Войтко.

Відповідно до довідки державного рєстратора ОСОБА_10 від 03.02. 2017 року № 79560583 вбачається, що право власності на житловий будинок № 17 по вул.Зарічна в с.Свитазів Сокальського району Львівської області ні за ким не зареєстровано, заборон в реєстрах немає .

Відповідно до довідки архівного відділу Сокальської РДА від 14.02.2017 року № 131 вбачається, що колгосп ім Калініна був перейменовано в колгосп ім. Калініна в колгосп "Прибужжя" , а згодом реорганізовано в спілку селян "Прибужжя" , а з 15 березня 1997 року реорганізовано в СТзОВ " Прибужжя" , а згодом останнє було ліквідоване.

Відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 09.11.2004 року по справі № 6/70-4/50 вбачається, що дію податкової застави майна СТзОВ " Прибужжя" припинено, активи банкрута СТзОВ " Прибужжя" з податкової застави звільнити, всі арешти скасувати на майно СТзОВ " Прибужжя".

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим

майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років

або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна

давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 17 по вул.Зарічна в с.Свитазів Сокальського району Львівської області за набувальною давністю

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий: О. А. Веремчук