Провадження № 2/127/4056/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. 10.10.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано шлюб. З моменту розлучення, відповідач бачив дітей лише декілька разів. Діти проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Станом на 31.05.2017 р. у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей 22 115 грн. Враховуючи той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_1 відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6.

В судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

Враховуючи вимоги ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3. (а.с. 6-7).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 10.10.2003 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 18844763, за період з 01.09.2013 р. по 31.05.2017 р. заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2, ОСОБА_3 становить 22 115, 00 грн.

Як вбачається з висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо дітей ОСОБА_3, ОСОБА_2, враховуючи невиконання батьком обов'язків по вихованню та утриманню дітей протягом більше 13 років, орган опіки та піклування ВМР вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7

Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Згідно норм ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим суд розцінює це як винну поведінку батька по відношенню до дітей, тобто свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дітей. Таким чином, суд в інтересах дітей вважає за необхідне задовольнити даний позов.

При вирішенні спору про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, умов їх нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного згідно ст. ст. 19, 155, 164-166 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 158, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1) батьківських прав щодо доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 640,00 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: