Справа № 733/1800/16-ц Провадження № 22-ц/795/2187/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Карапиш Т. В. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року, яким відмовлено в задоволенні його позовних вимог, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Позивач вказує, що він є єдиним сином померлого ОСОБА_9 і спадкоємцем за заповітом. За доводами ОСОБА_6, про існування заповіту йому стало відомо лише наприкінці 2015 року, оскільки заповіт було передано на зберігання ОСОБА_10, який невдовзі помер, і тільки наприкінці 2015 року дочка ОСОБА_10 випадково знайшла даний заповіт в речах померлого батька, після чого передала цей документ ОСОБА_6 Позивач вважає, що його мачуха ввела суд в оману, повідомивши, що вона являється єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_9, оформила на себе все майно після померлого, позбавивши позивача, єдиного сина ОСОБА_9 навіть частки спадкового майна.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності обєктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення ним дій для зясування змісту заповіту чи поданню до будь-якої нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті 01 червня 2007 року ОСОБА_9

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 червня 2007 року помер ОСОБА_9 (а.с.9).

09 листопада 2006 року ОСОБА_9 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповідав ОСОБА_6 (а.с.7).

Після його смерті протягом шестимісячного строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживав.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2008 року задоволено позов ОСОБА_11, визнано за нею право власності на земельні ділянки, майновий пай, грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями, цінні папери (акції) в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_9

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Тобто, поважними визнаються обставини, які є обєктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення нею відповідних дій.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Матеріали справи, надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог свідчать про те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні даного позову, оскільки необізнаність про існування заповіту не є поважною підставою для неможливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім того, ОСОБА_6 навіть за відсутності заповіту, складеного на його імя, мав можливість своєчасно звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовують, рішення суду першої інстанції є законним, обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: