Справа № 758/1469/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Татаріної О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, суд,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, мотивуючи його тим, що 09 червня 2014 року близько 23 год. 57 хв. на перехресті вулиць Набережно - Рибальської - Електриків у м. Києві сталося зіткнення транспортного засобу KAWASAKIZX600P7F, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, та транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер НОМЕР_2, під його керуванням.

Вказував на те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобуKAWASAKIZX600P7F, реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1740957 від 12.08.2013 року.

Зазначив, що 30 травня 2015 року ним була подана заява-повідомлення до Першого регіонального управління ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про настання страхового випадку, до якої було долучено усі необхідні документи, які вимагаються cт. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Посилався на те, що відповідач ніяким чином не відреагував на подану заяву та не здійснив огляд пошкодженого автомобіля, у зв'язку з чим позивач за власний рахунок змушений був замовити оцінку заподіяних збитків, про що повідомив відповідача.

Вказував, що згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, розмір заподіяних йому збитків у зв'язку з пошкодженням автомобіля становить 153577,51 грн.

Звертав увагу суду на те, що 09.02.2016 року повторно звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, на яку отримав листа відповідача від 17.11.2016 року про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж 1 року з моменту скоєння ДТП.

Посилаючись на те, що відповідач не заперечує факту настання страхового випадку, однак формально відмовляє у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з пропуском строку на звернення із заявою, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 50 000 грн. страхового відшкодування за шкоду, завдану майну потерпілого, а також 2500 грн. витрат на проведення огляду автомобіля та визначення розміру збитків, завданих у зв'язку з пошкодженням автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав, посилаючись на те, що несвоєчасність подачі заяви позивачем не перешкоджала відповідачу переконатися у настанні страхового випадку, а відтак і виплатити страхове відшкодування.

Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірну відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 червня 2014 року близько 23 год. 57 хв. з винних дій ОСОБА_4 на перехресті вулиць Набережно- Рибальської - Електриків у м. Києві сталося зіткнення транспортного засобу KAWASAKIZX600P7F, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, та транспортного засобу MITSUBISHILANCER, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 51-59).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом KAWASAKIZX600P7F, реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/1740957 від 12.08.2013 року (а.с.83).

30 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою-повідомленням про настання події (а.с.7-8).

22 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до ФОП ОСОБА_5 із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу MITSUBISHILANCER, реєстраційний номер НОМЕР_2, за результатами проведення якого визначено розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля, - 153577,51 грн.(а.с.16-29).

09 лютого 2016 року ОСОБА_3 подав до відповідача Заяву про страхове відшкодування (а.с.84).

Посилаючись на ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», листом від 17.11.2016 відповідач відмовив ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування з підстав неподання заяви про страхове відшкодування впродовж 1 року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (а.с.86).

Посилаючись на те, що відповідач неправомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог зазначеної статті страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Обов'язок виплатити страхове відшкодування передбачений ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до ст. 36.2 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Разом з тим, ст. 37 Закону передбачено випадки, за яких страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Так, відповідно до п.37.1.4 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як було встановлено у судовому засіданні, ДТП сталася 09.06.2014 року, тоді як із заявою про страхове відшкодування ОСОБА_3 звернувся до відповідача лише 09.02.2016 року, тобто зі спливом однорічного строку, з яким ст. 37 Закону пов'язує обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивач не довів суду, що відмовляючи у виплаті страхового відшкодування з підстав пропуску строку звернення із заявою про страхове відшкодування відповідач діяв неправомірно.

Твердження позивача про те, що порушення строків звернення із заявою не перешкоджало відповідачу переконатися в тому, що подія 09.06.2014 року дійсно мала ознаки страхового випадку, а тому відповідач повинен виплатити страхове відшкодування, висновків суду про правовірність відмови не змінюють, оскільки спростовуються вимогами ст. 37 Закону, яка покликана стимулювати страхувальника вчиняти необхідні дії, з якими Закон пов'язує виплату страхового відшкодування.

За таких обставин, ОСОБА_3 необхідно відмовити у задоволенні його позову до Приватного акціонерного товариства « Українська пожежно-страхова компанія про стягнення страхового відшкодування.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 979, 988, 989. 990, 991. 1167, 1172, 1187,1188 ЦК України, ЗУ «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 217-218. 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства « Українська пожежно-страхова компанія про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко