АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4028/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1811/17Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Орган опіки та піклування при Лубенській районній державній адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили суд зобовязати ОСОБА_4 не перешкоджати та надавати батьку ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_2 спілкуватися, виховувати та забезпечувати матеріального їхнього сина та внука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши наступний графік побачень: 1 та 3 вихідні дні місяця із 16:00 год. пятниці 18:00 год. неділі, перша половина осінніх, зимових, весняних та літніх канікул. Також просили суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду за ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування, рішення комісії з питань захисту прав дитини № 108 від 14.12.2016 року у розмірі 15 000 грн.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 провадження в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди закрито.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є відповідно батьком та бабою малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом зі своєю матірю відповідачем по справі ОСОБА_4

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Лубенської районної державної адміністрації полтавської області від 14 грудня 2016 року № 108 визначено порядок побачень дитини з батьком та бабусею, а саме: 1 та 3 вихідні дні місяця із 16:00 год. пятниці до 18:00 год. неділі, перша половина осінніх, зимових, весняних та літніх канікул. Рекомендовано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вносити зміни та корегувати години спілкування та побачень батька та бабусі з малолітньою дитиною, зважаючи на стан здоровя, погодні умови, сімейні обставини, зайнятість хлопчика у позашкільній освіті.

Контроль за виконанням рішення покладено на Службу у справах дітей Лубенської райдержадміністрації Полтавської області.

29 грудня 2016 року, посилаючись на те, що відповідач чинить їм перешкоди у спілкуванні з дитиною, позивачі звернулися до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися із своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійснені бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо вихованні внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, а також спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини одного з батьків, а також інших членів сім`ї та родичів, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 179 ЦПК України обовязок доказування та подання доказів покладається на сторони. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказуванню підлягають факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що предметом доказування по справі є саме факт винної поведінки відповідача ОСОБА_4 щодо перешкоджання позивачам у здійсненні ними своїх прав на спілкування з дитиною та у її вихованні, що по справі не встановлено і суду не доведено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність заявлених позовних вимог та відсутність передбачених законом підстав для визначення судом способу участі батька та баби у вихованні дитини, що його у відповідності до ст. 158 СК України встановлено рішенням органу опіки та піклування Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області від 14 грудня 2016 року № 108, яке є обовязковим до виконання.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору. Лише незгода позивача з висновками суду щодо оцінки доказів не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За вказаних обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ ОСОБА_6

ОСОБА_7

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1