Провадження № 2/127/4412/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Волошина С.В.

за участю секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5, до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 04.07.2017 року звернулася ОСОБА_1 як законний представник малолітнього сина ОСОБА_5 та в його інтересах з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири під номером АДРЕСА_5, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що її син ОСОБА_5 є сином ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Після його смерті залишилося нерухоме майно, а саме 1/2 частка у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: м. Вінниця, 1-й АДРЕСА_1, яка за життя належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.12.2000 року. Після відкриття спадщини щодо майна померлого ОСОБА_7 ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5 звернулася до державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме на 1/4 частку квартири під номером АДРЕСА_5. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у спадкоємця відсутній оригінал право установчого документу на спадкове майно. ОСОБА_1 звернулася до відповідачів ОСОБА_3 - сина померлого від першого шлюбу та ОСОБА_3 - батька померлого та співвласника спірної квартири щодо надання оригіналу правовстановчого документу на квартиру під номером АДРЕСА_5, проте останні відмовилися з нею спілкуватися, запитуваного документу їй не надали. ОСОБА_1 вважає право її малолітнього сина ОСОБА_5 на спадкування після смерті його батька порушено, що і стало підставою для звернення позивачем до суду із цим позовом.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 послалася на заперечення проти позовної заяви, вказавши, що позов визнає частково, а саме на 1/8 частку спірного майна, додатково вказала, що оскільки померлий ОСОБА_7 за життя був власником 1/2 частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_5, та після його смерті залишилося 4 спадкоємці: мати та батько померлого, син ОСОБА_3 та син ОСОБА_5, кожен з яких має право на частку у спадщині померлого, малолітній ОСОБА_5 може претендувати на 1/8 частку в спірній квартирі, зазначила, що позов в частині визнання за останнім права власності на 1/8 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_5, визнає.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/8 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_5.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.19).

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі перебували з 19.01.2002 року по 13.03.2012 року (а.с.76).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 23.08.2016 року (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №584/2016, зареєстрованої у Спадковому реєстрі 08.09.2016 року, ОСОБА_1 подала у передбачений законом строк заяву, якою відмовилася від прийняття спадщини померлого ОСОБА_7 на користь сина ОСОБА_1 - ОСОБА_8(а.с.66).

Разом з тим, така її заява не має правового значення, оскільки вона в розумінні ст. 1261 ЦК України не є спадкоємцем першої черги щодо майна померлого, оскільки шлюб між померлим та нею розірвано ще в 2012 році.

Крім ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися син померлого ОСОБА_3 та батько померлого ОСОБА_3 (а.с.69-70).

Мати померлого ОСОБА_9 відмовилася від прийняття спадщини на користь батька померлого - ОСОБА_3 (а.с.71).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 04.12.2000 року згідно з рішенням №1694, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_5 (а.с.13).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Разом з тим, частинами 1 та 2 статті 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у власності померлого ОСОБА_7 на момент його смерті перебувала 1/2 частка в праві власності на квартиру АДРЕСА_5.

21.02.2017 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. за вих.№415/02-31 ОСОБА_1, яка діє від імені малолітнього сина ОСОБА_5, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі на ім'я ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_1 не надала нотаріусу відповідних правоустановчих документів щодо належності спадкодавцю частки квартири АДРЕСА_5 (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7 залишилося 4 спадкоємці першої черги: син від першого шлюбу ОСОБА_3 (відповідач у справі), батько ОСОБА_3 (відповідач у справі), мати ОСОБА_9 (відмовилася від своєї частки на користь чоловіка ОСОБА_3В.) та малолітній син ОСОБА_5 (позивач у справі).

Згідно ч.1 ст. 1267 СК України частки у кожного із спадкоємців за законом є рівними.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що кожен із зазначених вище спадкоємців померлого є спадкоємцем 1/4 частки спадкового майна померлого ОСОБА_7, а тому, враховуючи визначення судом частки померлого у праві власності на спірну квартиру як 1/2, спадкоємець ОСОБА_1 - ОСОБА_8, та спадкоємець ОСОБА_3, є спадкоємцями 1/8 частки (1/2:4) у праві власності на спірну квартиру, а спадкоємець ОСОБА_3 є спадкоємцем ? частки спірної квартири, враховуючи ту обставину, що мати померлого ОСОБА_9 на підставі ч. 2 ст. 1274 ЦК України відмовилась від свого права на 1/8 частку у спірній квартирі на користь батька померлого ОСОБА_3, (його частка в спадковому майні становить ? частину (1/8 +1/8 = ?).

Відповідно до ч.1 ст.242 ЦП України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 як законний представник малолітнього сина ОСОБА_1 - ОСОБА_8 з метою захисту його спадкових прав після смерті батька, зважаючи на причину відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, звернулася до суду з даним позовом, оскільки позбавлена можливості вирішити спір в позасудовому порядку, однак суд зазначає, що вимога ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_5 права власності саме на 1/4 частку в праві власності на спірну квартиру не ґрунтується на вимогах закону, є необґрунтованою та безпідставною, поняття «частка у спадщині» та «частка у праві власності на майно, що належало спадкодавцю» не є тотожними і мають різну правову природу.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним правовстановлюючого документа.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Отже, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, за ОСОБА_1 - ОСОБА_8 слід визнати право власності на 1/8 частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_5, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_7

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Ч.5 п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Враховуючи викладене з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 160 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16,321, 328, 384,392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1261,1267-1270, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/8 частку квартири під номером АДРЕСА_5, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, адреса проживання: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: АДРЕСА_3, судовий збір в розмірі 160,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса проживання: АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: АДРЕСА_3,судовий збір в розмірі 160,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: