Справа № 535/659/17
Провадження № 2/535/358/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області:

у складі головуючого-судді - Мальцева С.О.,

з секретарем судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (за правом представлення), Третя особа - ОСОБА_3 державна нотаріальна контора,-

у с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (за правом представлення) в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, Котелевського району, Полтавської області, що належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2003 року ОСОБА_4, яка померла 16.07.2006 року та право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 6,29 га для сільськогосподарського використання, що розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, Котелевського району, Полтавської області, та належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ № 021473 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 986 від 13.01.2000 року ОСОБА_4, яка померла 16.07.2006 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за правом представлення на спадкове майно, що належало померлій є ОСОБА_2 (онук померлої) і має право на спадщину, яка належала б його батькові ОСОБА_5, аби він був живий на час відкриття спадщини (копія свідоцтва про смерть серія 1-КЕ № 015872 від 28.09.2005 року), він є спадкоємцем за законом спадкового майна, а саме земельних ділянок:

- земельна ділянка для сільськогосподарського використання , що знаходиться на території ОСОБА_3 селищної ради Котелевського району Полтавської області, яка належала спадкодавеці на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ № 021473 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 986 від 13.01.2000 року,

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_3 селищної ради Котелевського району Полтавської області, яка належала спадкодавеці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ПЛ № 029390 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 17.

Для оформлення своїх спадкових прав він звернувся до ОСОБА_3 ДНК, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на вищезазначені земельні ділянки, оскільки на запит ОСОБА_3 ДНК за № 213/02-14, № 214/02-14 від 22.02.2017 року не надано витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Відповідно до листа Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 29-28-0.4-436/15-17 від 09.03.2017 року, відділом було проведено перевірку, в результаті якої інформації про земельну ділянку, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ № 021473 зареєстрованого за № 986 від 13.01.2000 року в Національній кадастровій системі не знайдено та було відмовлено у наданні витягу з Державного земельного кадастру. Згідно словника власних імен людей ОСОБА_4 це розмовна форма офіційного вживання імені ОСОБА_4, тобто являється одним іменем.

Окрім того, під час збору документів для вступу у спадщину стало відомо, що площа земельної ділянки яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ № 021473 зареєстрованого за № 986 від 13.01.2000 року становить - 6,29 га, а не 5,43 га як зазначено у державному акті, що підтверджується листом Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 124/109-17 від 03.05.2017 року. Також перевіривши за формулою обрахування площі прямокутника, яка визначається добутком двох суміжних сторін (115,5м і 556,6м), площа земельної ділянки повинна була б складати 6,4287 га, але на плані меж земельної ділянки на вищезазначеному державному акті є вкраплена інша земельна ділянка, яка зазначена в описі меж як від «Д до Д» та площа якої складає 0,1409 га (додаток викопіювання з Публічної кадастрової карти України) тому орієнтована площа земельної ділянки померлої ОСОБА_4 повинна була б складати 6,2878 га. Отже в державному акті помилково зазначено площу земельної ділянки і фактична площа складає - 6,29 га.

Відповідно до листа Відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 29-28-0.4-435/15-17 від 09.03.2017 року, відділом було відмовлено у наданні витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ПЛ № 029390 зареєстрованого за № 17 оскільки запису в Книгах про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі немає та повідомили, що земельна ділянка не була зареєстрована. Дану земельну ділянку ОСОБА_4 успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2003 року зареєстрованого в реєстрі за № 1323, та на підставі якого отримала державний акт на право власності на земельну ділянку ПЛ № 029390 зареєстрований за № 17, однак запис про реєстрацію якого в Книгах про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі відсутній. Отже, право власності на зазначену земельну ділянку за померлою виникло на підставі свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.05.2003року.

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, надав письмову заяву до канцелярії суду, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовільнити з підстав викладених в позовній заяві та провести розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 селищна рада Котелевського району Полтавської області в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, надали до канцелярії суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в заяві зазначили, що позовні вимоги визнають повністю, наслідки визнання позову передбачені ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України їм відомі та зрозумілі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 державна нотаріальна контора у судове засідання не зявився.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Частиною 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів: - на право колективної власності на землю; - на право приватної власності на землю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, ч.4 ст.174, ч.2 ст.197, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 328, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 року, Законом України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про Державний земельний кадастр», постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею», постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (за правом представлення), Третя особа - ОСОБА_3 державна нотаріальна контора - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (дата народження 10.03.1986 р., ідентифікаційний номер -НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, Котелевського району, Полтавської області, що належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2003 року ОСОБА_4, яка померла 16.07.2006 року.

Визнати за ОСОБА_2 (дата народження 10.03.1986 р., ідентифікаційний номер -НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 6,29 га для сільськогосподарського використання, що розташована на території ОСОБА_3 селищної ради, Котелевського району, Полтавської області, та належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ № 021473 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 986 від 13.01.2000 року ОСОБА_4, яка померла 16.07.2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Котелевського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6