Справа № 618/585/17
Провадження № 2/618/205/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є.А., при секретарі - Кучеренко О.І., позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна справу за позовом ОСОБА_1 до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що через тривалу хворобу та лікування, не встила своєчасно звернутися до державної нотконтори з заявою про прийняття спадщини. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини строком 2 місяці.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Тавільжанський сільський голова Тритяк М.І. в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.06.1970, батьками позивача ОСОБА_1 є батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04 вересня 2015 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/1380 від 13.06.2017, після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями за законом є її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт на території сільської ради не складався та не посвідчувався.

Згідно довідки Дворічанської державної нотаріальної контори № 809/01-16 від 04 серпня 2017 року, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, з заявами про прийняття та відмову від спадщини з 2010 по 2017 рік ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася.

Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Зашивайко Н.Г. № 719/02-31 від 20 червня 2017 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_2, в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи доводи позивача про те, що вона не могла своєчасно звернутися з заявою до держнотконтори з об'єктивних причин, а саме в зв'язку з хворобою, що підтверджується випискою із стаціонару денного перебування від 16.05.2010 р., суд визнає поважними причини пропуску останньою цього строку, оскільки вони пов»язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права.

У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем Новоєгорівською сільською радою Дворічанського району Харківської області не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд вважає, що два місяці буде достатньо для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРIШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 - два місяці від дня набрання чинності цим рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь