Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/668/17
Провадження № 2/273/445/17
28 липня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів -
В червні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_2 (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_4 (далі також відповідач) про стягнення аліментів.
Позов обгрунтовувався тим, що 08.11.2014 р., позивач та відповідач зареєстрували шлюб.
Від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
Протягом останнього року позивач та відповідач спільно не проживають, а тому з цього часу шлюб між ними фактично припинено.
ОСОБА_5 на даний час проживає з позивачем в м. Баранівка по вул.. Софіївська, 18. Усі обовязки по утриманню та вихованню позивач несе самостійно, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
З огляду на вище викладене, позивач звернулася із даним позовом до суду з вимого про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та на її утримання.
В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, якою підтримала заявлені позовні вимоги, позов просила задовольнити, а справу слухати без її участі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання своєї дружини не надав.
Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 та ст.224 ЦПК України.
Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Судом встановлено, що Позивач та відповідач зареєстрували шлюб 08.11.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №147563 (а.с. 5).
Згідно свідоцтва про народження серії 1-ТП №282912 ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_2 матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).
Отже, за змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.
Згідно ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, що відповідає приписам ч. 1 ст. 57 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Судом встановлено, що відповідач перебуває у працездатному віці, однак доказів того що він офіційно працевлаштований та отримує регулярний дохід суду не надано позивачем в обґрунтування своїх вимог.
Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, та вимог чинного законодавства щодо обов'язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, враховуючи те, що відповідач будучи належним чином повідомленим не скористався своїм процесуальним правом подати заперечення проти позову, суд дійшов до висновку що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.
Окрім того, в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів, а тому, керуючись ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмір по 1000 гривень щомісячно, починаючи з 27.06.2017 року і до досягнення ним повноліття, тобто до 13.05.2033 року.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмір по 900 гривень щомісячно, починаючи з 27.06.2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до 31.05. 2018 р.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Баранівський районний суд Житомирської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.А. Новицький