Номер провадження: 22-ц/785/5042/17
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2016 року,-

встановила:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06.07.2006р. позивачу, як уповноваженому групи, що тимчасово не може отримати майновий пай, було передано за актом майно колективного сільськогосподарського підприємства «Шомполівське».

Позивач посилався на те,що він користувався цим майном до червня 2015р. Після повернення зі стаціонарного лікування позивач не знайшов частини зазначених речей, а саме: ємкість інвентарний номер 051, автомобіль УАЗ-3303 55-21 інвентарний номер 099, автопричіп інвентарний номер 108, причіп 3 ПТС-12 інвентарний номер 152, причіп ПІМ-40 (х.Яково) інвентарний номер 170-171, культиватори КПП-3,2 інвентарний номер 184, АВМ-1,5 інвентарний номер 265, молот кузнєчний інвентарний номер 500.

Позивач стверджував, що це майно відібрав відповідач.

Позивач просить суд витребувати із незаконного володіння ОСОБА_3 вище перелічене майно.

Рішення ухвалено у відсутності сторін.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те,що позовні вимоги є безпідставними ,оскільки позивач не є власником спірного майна ,а тому позивач за ст. 387 ЦК України не набув право вимоги спірного майна у відповідача.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено,що у процесі реформування аграрного сектора економіки на засадах приватної власності позивач ОСОБА_2 отримав Свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) серія ОД13 № 360 на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Шомполівське» (ТОВ «Шомполівське») с.Шомполи Комінтернівського району Одеської області на частку в розмірі 2 197,00 грн. (на 01.04.2000р.), або 0,252%.

Робочою групою (підкомісією) з паювання та розподілу майна в 2003р. було складено відомість майнових паїв співвласників, які (до оформлення спадщини або до прийняття рішення про спосіб користування своїм паєм) тимчасово не можуть отримати майно. За № 360 в зазначеному списку наявний позивач ОСОБА_2.

Відповідно до п.п.2,3 ст.9 Закону України „ Про колективне сільськогосподарське підприємство ", пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Згідно з Указом Президента від 29.01.2001р., "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки ", в Україні забезпечено виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.

Згідно з п.9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. N 62, виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Рішення загальних зборів співвласників майна колективного сільськогосподарського підприємства «Шомполівське» про виділення майнового паю в натурі позивачу ОСОБА_2, який складається з переліченого в позові майна, а саме: ємкість інвентарний номер 051, автомобіль УАЗ-3303 55-21 інвентарний номер 099, автопричіп інвентарний номер 108, причіп 3 ПТС-12 інвентарний номер 152, причіп ПІМ-40 (х.Яково) інвентарний номер 170-171, культиватори КПП-3,2 інвентарний номер 184, АВМ-1,5 інвентарний номер 265, молот ковальський інвентарний номер 500, до суду першої інстанції не надано ,зазначеного рішення позивачем не було надано і колегії суддів.

Згідно з Актом приймання-передачі об'єктів та майна основних засобів для проведення розрахунків з групою співвласників, що тимчасово не отримали майна та об'єктів від 05.07.2006 р., Шомполівська сільська рада передає, а група уповноважених осіб співвласників тимчасово не отриманих майна та об'єктів : ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 приймають тимчасово не отримане нижчевказане майно та об'єкти в кількості 18 одиниць. Серед них, зокрема, ємкість інвентарний номер 051, автомобіль УАЗ-3303 55-21 інвентарний номер 099, автопричіп інвентарний номер 108, причіп 3 ПТС-12 інвентарний номер 152, причіп ПІМ-40 (х.Яково) інвентарний номер 170-171, культиватори КПП-3,2 інвентарний номер 184, АВМ-1,5 інвентарний номер 265, молот ковальський інвентарний номер 500.

Суд першої інстанції вірно встановив ,що спірне майно було передано у користування не лише позивачу , а вищенаведеній групі уповноважених осіб співвласників тимчасово не отриманих майна та об'єктів.

Матеріали справи не містять відомостей про те , що майно виділене в натурі позивачу.

Відповідно до п.15 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. N 62, свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Пунктом 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМ України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371, передбачена державна реєстрація транспортних засобів.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем не доведено оформлення права власності на спірне майно ,яке позивач просив витребувати від відповідача.

При зверненні з позовом до суду ,позивач ОСОБА_2 в обґрунтування заявлених вимог посилався на положення ч.1 ст. 387 ЦК України.

Відповідно до п.23 роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до статті 387 ЦК України та частини третьої статті 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції вірно посилався на те,що позивач не довів право власності на спірне майно ,а тому позовні вимоги позивача про витребування спірного майна на підставі ч.1 ст. 387 ЦК України є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, матеріали справи не містять ,а позивачем всупереч до вимог ст.. 60 ЦПК України не надані докази того,що спірне майно перебуває у користуванні саме відповідача ОСОБА_9

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо невірного встановлення судом першої інстанції обставин справи та неврахування судом наявних в матеріалах справи письмових доказів, оскільки розглядаючи спір ,який виник між сторонами у справі ,суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права,які підлягають застосуванню,повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку ,правильно встановив обставини справи ,в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення ,яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Інших доводів які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції не наведено.

Позивач ОСОБА_2 не позбавлений права та можливості обрати інший спосіб захисту та звернутися до суду з відповідним позовом щодо захисту своїх порушених прав.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, 315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова