У Х В А Л А

18 жовтня 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів,

встановила:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за депозитним договором у сумі 42 тис. 523 долари США 8 центів та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1 тис. 903 долари США 61 цент.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року рішення районного суду скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

31 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 1058-1060 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), пункту 1.3 Глави 1 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, пункту 2 постанови правління Національного банку України від 5 березня 2008 року № 53 «Про врегулювання питань здійснення операцій із застосуванням програмно-технічних комплексів самообслуговування», пункту 1.4 глави 1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516.

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_1 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 грудня 2015 року, 8 та 10 лютого, 27 липня, 26 жовтня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовані зазначені норми матеріального права.

Заява по формі й змісту відповідає вимогам статей 357-359 ЦПК України.

Згідно зі статтею 360 ЦПК України є необхідність перевірки обґрунтованості викладених у заяві доводів. З огляду на наведене є підстави для відкриття провадження та витребування справи.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, суддя Верховного Суду України,

ухвалила:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів за заявою ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів.

Направити копію ухвали Київському районному суду м. Харкова.

Доручити відповідним фахівцям науково-консультативної ради при Верховному Суді України підготувати науковий висновок щодо норми матеріального права, яка неоднаково застосована судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах у вищезазначеній справі.

Копію ухвали разом із копіями заяви про перегляд судового рішення та доданих до неї документів передати Науково-консультативній раді при Верховному Суді України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України В.М. Сімоненко