Справа №538/1882/16-ц
Провадження по справі №2/538/241/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

при секретарі Дробот О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 30.07.2015 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті залишилося спадкове майно в склад якого входить: садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: с. Свиридівка, вул. Шляхова, буд. №33 Лохвицького району Полтавської області. При зверненні до державного нотаріуса Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадковий будинок, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв"язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Тому позивач була змушена звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально оформити своє право власності на спадковий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але направила заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи Державного архітектурно-будівельного контролю в судове засідання не зявився, але надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Як вбачається з письмових матеріалів справи 30.07.2015 року помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть від 30.07.2015 року, видане виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільскої ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №09), (а.с.4) - чоловік позивача (свідоцтво про укладення шлюбу від 21.09.1974 року, видане Корсунівською сільською радою Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №16), (а.с.13).

Після його смерті залишилось спадкове майно в склад якого входить садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: с. Свиридівка, вул. Шляхова, буд. №33 Лохвицького району Полтавської області.

Вказане домоволодіння належало ОСОБА_3 відповідно до запису в погосподарській книзі № 3 ОСОБА_2 сільської ради, що підтверджується довідкою виконкому ОСОБА_2 сільської ради №489 від 25.08.2016 року (а.с.5).

Спадкодавець ОСОБА_3 проживав за адресою с. Свиридівка (вул. Шляхова, 33) Лохвицького району Полтавської області по день смерті 30.07.2015 року, в житловому будинку разом з ним проживала та проживає по даний час дружина ОСОБА_1, що підтверджується довідкою виконкому ОСОБА_2 сільської ради №502 від 13.09.2016 року (а.с.6).

У відповідності до ст. 1272 ЦК України позивач прийняла спадщину фактом спільного проживання із спадкодавцем.

Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після померлого, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок з допоміжними господарськими прибудовами.

На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно.

У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до інформаційної довідки № 2386 від 01.09.2016 року, наданої приватним підприємством "Бюро послуг та консультацій", що житловий будинок розташований в с. Свиридівка по вул. Шляхова, №33 Лохвицького району Полтавської області не зареєстровано (а.с.7).

Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої ОСОБА_4 депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності.

До компетенції виконкомів місцевих ОСОБА_4 відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих ОСОБА_4, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення

права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних ОСОБА_4 із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до даних технічного паспорту станом на 01.09.2016 року, виготовленого ПП "Бюро послуг та консультацій" вбачається, що до складу обєкту входить А-1 житловий будинок (глина обкл. цеглою) загальною площею 45,4 м?, житловою площею 23,6 м?, Б - погріб (цегла), В сарай (дерево). З наданої експлікації вбачається, що усі ці обєкти будівництва були побудовані в період 1960-1990 роки.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Приписами ст.1261 ЦК зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,14,57, 174, 197,203,212-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - право власності у порядку спадкування після померлого 30 липня 2015 року чоловіка ОСОБА_3 на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарчими побудовами А-1 загальною площею 45,4 м?, житловою площею 23,6 м?, Б - погріб, В сарай, який знаходиться за адресою: село Свиридівка вулиця Шляхова будинок №33 Лохвицького району Полтавської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5