Справа №303/1562/17
Номер рядка стат. звіту 33
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді Камінського С.Е.

при секретарі Чудіна В.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 січня 2017 року приблизно в 15 год. в с.Обава Мукачівського району ОСОБА_1 рухаючись з великою швидкістю на автомобілі марки «Сузукі» по вул. Шевченка в напрямку с.Чабин Мукачівського району неподалік будинку №145 не впоравшись з керуванням зїхав з дороги та допустив наїзд на собаку (щеня) породи «німецька вівчарка», яка належала ОСОБА_3 У результаті наїзду собака загинула. Через протиправні дії ОСОБА_1 ОСОБА_3 спричинено матеріальну та моральну шкоду. Після наїзду ОСОБА_1 будучи на автомобілі без номерних знаків не зупинився і з місця події втік. Через деякий час ОСОБА_1 повернувся на місце події вже на іншому автомобілі і визнав, що саме він здійснив наїзд на собаку і запевнив сина ОСОБА_3 в присутності свідків та очевидців, що купить іншого собаку або сплатить за нього кошти. Цього ж дня позивач ОСОБА_3 пішов додому до ОСОБА_1, щоб останній відшкодував йому завдані збитки. Однак ОСОБА_1 відповів, що ніякого собаку він не збивав і коштів за нього сплачувати не буде. Після цього позивач викликав на місце події працівників поліції. Той факт, що Седов придбав собаку породи «німецка вівчарка» підтверджується міжнародним ветеринарним паспортом виданим ветеринарною клінікою «4 ЛАПИ», також цим паспортом підтверджується, що собаці було зроблено відповідні щеплення, вартість яких згідно чеків наданих лікуючим лікарем ОСОБА_4 від 16.09.2016 р. та 10.10.2016 р., разом з вартістю ветеринарного паспорта становить 290 та 250 гривень. Всього за щеплення та паспорт в клініці «4 ЛАПИ» ОСОБА_3 сплатив 540 гривень. Позивачем собаку було придбано у ОСОБА_5 в серпні 2016 року за 2000 гривень, що останній може підтвердити в судовому засіданні. Крім вартості самого собаки ОСОБА_3 поніс витрати повязані з придбанням продуктів харчування для собаки, їхнього приготування, придбанням ошейника, поводка вартість яких оцінює в 11500 гривень. Всього протиправними діями ОСОБА_1 позивачу через наїзд на собаку автомобілем (джерелом підвищеної небезпеки) завдано

Стр. 2 із 3

матеріальної шкоди на загальну суму 14040 гривень. Окрім матеріальних збитків ОСОБА_3 також завдано моральної шкоди, розмір якої останній оцінює в 15000 гривень. Зазначена подія мала місце на очах у сина позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який також був поруч з собакою. Позивач, його неповнолітня донька та син дуже привязались до собаки і вкрай важко переживають його смерть. Позивач та члени його сімї зазнали сильного стресу та душевного дискомфорту.

Представник позивача ОСОБА_2 надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, заявлений позов підтримують та просять задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що він автомобілем собаку не збивав, ніякого відшкодування коштів ОСОБА_3 не обіцяв, вважає, що ОСОБА_3 вигадав вказані обставини з метою шахрайським шляхом заробити грошей.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

На доданих до позову фотознімках зафіксовано вулицю населеного пункту та стрілкою зазначено місце зіткнення автомобіля відповідача з собакою (на думку позивача), а також вигляд самої собаки, однак це не доводить, що собаку було саме вбито і саме автомобілем, яким керував ОСОБА_1

Не підтверджують факт спричинення смерті собаки автомобілем ОСОБА_1 також додані до позовної заяви копії протоколу про прийняття заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення, висновок від 24.01.2017 року, складений працівниками Мукачівського районного відділення поліції за результатами перевірки вказаної заяви. Не підтверджують цю обставину також наявність міжнародного ветеринарного паспорта собаки та записи амбулаторного журналу ветеринарного лікаря.

У відповідності до вимог частин 1, 2 статті 159 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі, справа розглядається одним і тим самим складом суду, у разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку.

Даний склад суду головуючий Камінський С.Е. визначено протоколом повторного автоматизованого розподілу справ 25.09.2017 року, яким було замінено головуючого Слюсарчука В.М.

Таким чином при розгляді справи суд не може взяти до уваги як докази показання свідків, які були дані при розгляді справи попереднім складом суду, а про повторний їх допит позивач та його представник не клопотали.

Також суд не бере до уваги як належні докази копії письмових пояснень громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки ці особи не були допитані безпосередньо в

Стр. 3 із 3

судовому засіданні.

З врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що позивач та його представник не довели належними, достовірними доказами, що саме відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем, вбив собаку, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати (сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу) необхідно віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 15, 16, 1184 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-218, 223 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Судові витрати (сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу) віднести за рахунок позивача ОСОБА_3

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий С.Е. Камінський