АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/7489/ Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

27 липня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києвав складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Вербової І.М.

за участю секретаря Горбачової І.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з СТОВ «Батьківщина» 37744,01 грн. у рахунок відшкодування витрат на ремонт автомобіля, 1056,96 грн. витрат на проведення експертизи та 5000 грн. моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовує тим, що 04 квітня 2016 року у ДТП, що сталася з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем DAF, державний номер НОМЕР_1, пошкоджено належний позивачу автомобіль Subaru Outback, державний номер НОМЕР_2, чим завдано шкоду на суму 87744,01 грн.

50000 грн. відшкодовано страховою компанією заподіювача шкоди.

Автомобіль DAF належить СТОВ «Батьківщина», із якого ОСОБА_2 просить стягнути суму, що не покрита страховою виплатою, а також 1056,96 грн. витрат на проведення експертизи з визначення розміру шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Моральну шкоду обґрунтовує зміною звичного способу життя та незручностями, яких він зазнав унаслідок пошкодження майна.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 04 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з СТОВ «Батьківщина» 37744,01 грн. у рахунок відшкодування витрат на ремонт автомобіля, 1056,96 грн. витрат на проведення експертизи, 2000 грн. моральної шкоди та 771,68 грн. судового збору.

Не погодившись з ухваленим рішенням, СТОВ «Батьківщина» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на невідповідність як доказу висновку експертизи, яким позивач доводить розмір спричиненої шкоди. Так, зазначає, що висновок складений за допомогою програми «Audatex», інтернет база даних якої містить інформацію про складання ще одного висновку за номером кузова автомобіля, що належить позивачу, та вартість шкоди визначена на нижчому рівні. Також посилається на неправильність визначення у висновку експертизи коефіцієнту фізичного зносу автомобіля на рівні «0», оскільки за наявною інформацією автомобіль у 2013 році отримував пошкодження. Клопотання представника відповідача про призначення у справі експертизи судом необґрунтовано відхилені.

Посилається на те, що суд не з»ясував чи відремонтовано автомобіль та які фактичні витрати понесені позивачем, що має значення для визначення меж відповідальності.

Зазначає про необґрунтованість вимог про відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності відповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 квітня 2016 року сталася ДТП за участю автомобіля DAF, державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, та автомобілем Subaru Outback, державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2

Відповідно до даних Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Subaru Outbackналежить ОСОБА_2

Автомобіль DAF належить на праві власності СТОВ «Батьківщина», ОСОБА_3 на момент ДТП виконував трудові обов»язки у цьому товаристві.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 16 травня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винним у настанні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №8615/16-54 від 22 червня 2016 pоку, складеного експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість матеріального збитку, завданого власнику ОСОБА_2 складає 87744,01 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля DAFбула застрахована у визначений законом спосіб та ОСОБА_2 виплачено страхове відшкодування у сумі 50000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що її факт та розмір підтверджені належними та допустимими доказами, причини ставити під сумнів висновок експертизи, який підтримано та роз»яснено експертом, відсутні.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині моральної шкоди, суд виходив з того, що у зв»язку із ДТП та її наслідками, позивач зазнав змін усталеного способу життя, душевних хвилювань.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Статтею 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено: рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна),яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актівзоцінки майна,в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна

Відповідно до ч.1 ст.13 цього Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна(акта оцінки майна).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У контексті одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін - вирішальним фактором є обов»язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Заперечуючи проти висновку експертного автотоварознавчого дослідження №8615/16-54 від 22 червня 2016 pоку, складеного експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, особа, яка подала апеляційну скаргу, не наводить передбачених законом підстав, відповідно яких суд міг би піддати сумніву та критичній оцінці цей висновок.

Натомість дані цього Висновку повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи, окрім того, допитані в якості свідків експерти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили дані висновку та надали необхідні роз»яснення.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що відсутня інформація про проведення ремонтних робіт щодо відновлення транспортного засобу колегією суддів відхиляються, оскільки не впливають на висновки суду.

Доводи щодо необґрунтованого вирішення вимог в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів відхиляю з наступних підстав.

Законодавством встановлено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру, яких позивач зазнав внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії відповідача. Як загальна умова цивільно-правової відповідальності законодавством передбачений зв»язок між протиправною поведінкою та наставшими наслідками.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Вирішуючи спір в цій частині, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, вимоги розумності і справедливості, та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Доводів на спростування такого висновку апеляційна скарга не містить.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 04 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

І.М.Вербова