Справа № 139/505/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Степанківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

28 березня 2004 року померла мати позивача ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Степанківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 Заявляючи, що з обєктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 з відповідним позовом 15 червня 2017 року звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не зявився, у п. 3 позовної вимоги просив справу слухати у його відсутності (а.с. 3).

Представник відповідача Степанківської сільської ради подала до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у її відсутності (а.с. 24).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підляягає, виходячи з наступного:

ОСОБА_2 померла 28 березня 2004 року у с. Степанки Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Степанківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької (а.с. 11-12).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 04 лютого 2002 року (а.с. 9) склала заповіт яким належне їй право на земельну частку (пай) у КСП ім. Шевченка с. Степанки заповіла своїм синам ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

За даними Степанківської сільської ради заповіт від імені ОСОБА_2 не скасовувався і не змінювався (зворот а.с. 9)

Своє право спадкувати після смерті ОСОБА_2, окрім вищевказаного заповіту, позивач довів свідоцтвом про смерть (а.с. 7), свідоцтвом про народження (а.с. 8) та довідкою Степанківської сільської ради № 118 від 20 березня 2017 року (а.с. 11).

Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори у своєму розясненні (а.с. 13) зазначив, що не вбачається можливим прийняти заяву, зокрема, ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 через пропущення ним строків, встановлених для подання такої заяви.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті).

Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на момент закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини перебував на амбулаторному лікуванні (з 20 до 30 вересня 2004 року) (а.с. 10).

За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Однак, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48122439 від 19.06.2017 (а.с. 21) вбачається, що щодо майна спадкодавця ОСОБА_2, яка померла 28 березня 2004 року, заведено спадкову справу № 321/2004.

Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 321/2004 (витяг на а.с. 34-35) слідує, що її заведено на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_1 про прийняття спадщини (а.с. 35), яку він подав 21 вересня 2004 року.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину.

Отже, державним нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори безпідставно, без перевірки факту прийняття спадщини відмовлено (розясненням законодавства) позивачу у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 13).

З врахуванням встановлених судом обставин, у позивача ОСОБА_1 відсутня потреба у судовому захисті його прав та інтересів шляхом предявлення позову про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, оскільки він такий строк не пропустив і прийняв спадщину.

Керуючись ст.ст. 1269, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 10, 16, 57, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити у позові до Степанківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у звязку з його безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:___________