Справа № 324/1513/17
Провадження № 2-о/324/83/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Божко В.О.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Федорівська сільська рада Пологівського району Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною заявою, вказуючи, що вона є онукою ОСОБА_3, яка померла 27 лютого 2009 року, і після смерті якої залишилася спадщина, до складу якої входили житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами до нього, який розташований по вул.Дружби,62 у с.Семенівка Пологівського району Запорізької області, і земельна ділянка площею 6,7104 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Федорівської (колишня назва Чубарівської) сільської ради Пологівського району Запорізької області.

ОСОБА_3 за життя склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла їй, заявнику у справі ОСОБА_1

В останні три роки життя стан здоровя ОСОБА_3 погіршився, у звязку з чим вона стала потребувати стороннього догляду і допомоги. Її, заявника, мати не могла з-за поганого самопочуття доглядати за ОСОБА_3, тому вона, ОСОБА_1, як онука змушена була жити разом з ОСОБА_3 у с.Семенівка Пологівського району по вул.Дружби,62, утримувати ОСОБА_3, надавати їй необхідну допомогу через її похилий вік та стан здоровя.

Тому з 2006 року вона, заявник, і ОСОБА_3 проживали разом однією сімєю, вели спільне підсобне господарство. Кошти, які вона, ОСОБА_1, заробляла, і пенсію ОСОБА_3 вони витрачали на життєві потреби, тобто, у них був спільний бюджет, яким вони розпоряджалися за спільною згодою. Вона, заявник, допомагала бабусі доглядати за домашньою худобою і птицею, обробляти присадибну ділянку.

27 лютого 2009 року ОСОБА_3 померла, вона, ОСОБА_1, здійснила поховання бабусі, після чого фактично прийняла спадщину у вигляді рухомого і нерухомого майна. Так, вона, ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_3 до 2014 року проживала у будинку ОСОБА_3 у с.Семенівка, після чого продала його без нотаріального посвідчення, бо на будинок не було ніяких правовстановлюючих документів.

Оскільки вона постійно проживала разом з бабусею на час відкриття спадщини, вона є такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Це стало причиною того, що в строк до шести місяців після відкриття спадщини вона не зверталася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Це свідчить про те, що вона не пропустила строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, у звязку з тим, що, постійно проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона фактично прийняла її.

Восени 2016 року вона звернулася до нотаріуса щодо оформлення спадщини, яка складається з земельної ділянки, однак постановою нотаріуса від 11 жовтня 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої бабусі через відсутність документального підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тому для офіційного прийняття спадщини у вигляді нерухомого майна їй, заявнику, необхідно довести факт постійного спільного проживання разом із бабусею на час відкриття спадщини, тому що зареєстрована вона, ОСОБА_1, була за іншою адресою.

Від спадщини вона не відмовлялася, на спадщину ніхто крім неї не претендує. Спір про право на спадщину відсутній, тому вона звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження.

Просить постановити судове рішення, яким встановити факт, що вона, ОСОБА_1, на час відкриття спадщини, яка відкрилася 27 лютого 2009 року, постійно проживала разом із ОСОБА_3 з 2006 року по день смерті бабусі, яка настала 27 лютого 2009 року.

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.20,37).

У судовому засіданні заявник і її представник за договором про надання правової допомоги від 10 жовтня 2017 року адвокат ОСОБА_2 підтримали заяву ОСОБА_1, просили задовольнити її з зазначених у ній підстав.

Представник Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області як заінтересована особа у справі, будучи належним чином повідомленим про явку в судове засідання, у судове засідання не явився. За підписом сільського голови Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області на адресу суду надійшла заява з проханням справу за заявою ОСОБА_1 розглянути у відсутність представника сільської ради, проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечень не мають (а.с.21).

Суд розглядає справу за відсутності представника заінтересованої особи, проти чого не заперечували в судовому засіданні заявник і її представник.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 суду пояснили, що вони проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1 неподалік від будинку, в якому жили бабуся ОСОБА_3 зі своєю онукою ОСОБА_1 Вони, свідки, як односельці неодноразово були у гостях у ОСОБА_3 і ОСОБА_1, оскільки товаришували з останньою приблизно з 2005 року. Тому їм, свідкам, достеменно відомо, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 жили разом однією сімєю з 2005 чи з 2006 року по день смерті ОСОБА_3, яка настала взимку 2009 року. Жили вони дружно. ОСОБА_1 працювала у селі на приватного підприємця, отримувала зарплату, а ОСОБА_3 отримувала пенсію. ОСОБА_1 готувала їжу, столувалися вони з ОСОБА_3 разом. ОСОБА_1 порала свиней і домашню птицю, обробляла присадибну земельну ділянку. Коли ОСОБА_3 померла, ОСОБА_1 поховала її, а потім до 2014 року проживала у будинку ОСОБА_3, після чого виїхала до с.Пологи.

Суд, вислухав у судовому засіданні заявника і її представника, свідків, беручи до уваги міркування заінтересованої особи щодо заяви ОСОБА_1, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

З заяви, копії паспортних даних заявника встановлено, що ОСОБА_1 постійно зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,зворот).

З копії заповіту, посвідченого головою Семенівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 23 лютого 2009 року за реєстровим номером 1, судом встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла ОСОБА_1. За відміткою сільської ради, зазначений заповіт не змінений і не відмінений (а.с.6).

ОСОБА_3 померла 27 лютого 2009 року у с.Семенівка Пологівського району Запорізької області, що встановлено судом з копії свідоцтва про смерть серії I-ЖС №136248, виданого Семенівською сільською радою Пологівського району Запорізької області 27 лютого 2009 року (а.с.4).

Згідно копії довідки №495 від 06 жовтня 2016 року сільського голови Семенівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, ОСОБА_1 дійсно проживала без реєстрації у с.Семенівка Пологівського району Запорізької області по вул.Дружби,62 разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 з 2006 року до дня смерті ОСОБА_3 27 лютого 2009 року, вели спільне господарство (а.с.9).

Згідно витягів з Державних реєстрів на а.с.39,40 і копії спадкової справи №141/2016 до майна померлої 27 лютого 2009 року ОСОБА_3 (а.с.23-36), судом встановлено, що станом на 13 жовтня 2017 року свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом не видавалися. Із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі і видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори зверталася лише ОСОБА_1

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 жовтня 2016 року №1921/02-31 судом встановлено, що приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її бабусі ОСОБА_3 у звязку з тим, що факт спільного проживання з померлою бабусею документально не підтверджений (а.с.35).

Проаналізував добуті докази в сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 проживала однією родиною зі своєю бабусею ОСОБА_3 з 2006 року по день смерті останньої - по 27 лютого 2009 року.

Враховуючи, що факт проживання заявника з ОСОБА_3 однією сімєю має юридичне значення, оскільки може надати заявникові можливість оформити спадкові права, даний факт може бути встановлений судом відповідно до вимог ст.256 ЦПК України.

Керуючисьст.ст.3,10-11,60,209,213-215,218,234,256-259 ЦПК України, ст.ст.1217-1218,1258 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Федорівська сільська рада Пологівського району Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити юридичний факт у тому, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини, яка відкрилася 27 лютого 2009 року після смерті ОСОБА_7, постійно проживала разом із ОСОБА_3 з 2006 року по день її смерті, тобто по 27 лютого 2009 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 листопада 2017 року.

Суддя: Кацаренко І.О.