14 листопада 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі - Газіній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.06.2016 року о 19 год. 30 хв., на перехресті вул. Героїв Праці та вул. Ак. Барабашова в м. Харкові, сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме: ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Героїв Праці та вул. Ак. Барабашова в м. Харкові, виконуючи маневр повороту ліворуч, при зміні напрямку руху не впевнилася в тому, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, чим була заподіяна матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.п.10.1, 16.6 Правил Дорожнього руху України.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що доказуванню не підлягають вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 власником автомобіля НОМЕР_3, є ОСОБА_1
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_4, завдані механічні пошкодження.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приписами ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Частину спричиненої пошкодженням транспортного засобу Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_2, шкоди в розмірі 50 000 грн. позивачу відшкодовано ПАТ «СК «Уніка».
Частиною 1 ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Крім того, через ушкодження, які зазнав автомобіль позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач не мав змоги тривалий час експлуатувати автомобіль, використовувати його для власних потреб, потреб сім'ї та для роботи, що спричинило йому моральні страждання. Всі ці обставини порушили його нормальний спосіб життя.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.
Згідно квитанції №779084 від 04.10.2016 року позивачем понесені витрати по проведенню експертного автотоварознавчого дослідження № 906 від 01.10.2016 року в сумі 1000 грн.
Відповідно до договору №5/ц-17 про надання правової допомоги в цивільному процесі від 20.06.2017 року позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1188, 1194 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_5) моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_5) витрати на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_5) суму сплаченого судового збору у розмірі 2240 (дві тисячі двісті сорок) грн. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1000 грн.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Ніколаєнко