Справа № 361/3466/16-ц
Провадження № 2/361/186/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПрАТ СК «Галицька», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.122-127), зазначала, що 15 січня 2016 року близько 14 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21110» державний номерний знак НОМЕР_6, що належить його батьку - ОСОБА_3, рухаючись зі швидкістю 100 км/год, в межах населеного пункту, по вулиці Кірова в місті Бровари Київської області у напрямку до м. Прилуки, порушуючи численні вимоги Правил дорожнього руху України, зухвало ігноруючи права інших учасників дорожнього руху на безпеку для руху, життя і здоров'я, здійснив зіткнення з належним їй на праві власності автомобілем марки «Аudi Q7», 2014 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням її чоловіка - ОСОБА_5, в результаті чого пасажир, що знаходився у салоні автомобіля «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6 - ОСОБА_6, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а належний їй автомобіль «Аudi Q7», д.н.з. НОМЕР_2, зазнав механічних пошкоджень.

По факту даної події було відкрито кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 16.01.2016 р.

В ході розслідування кримінального провадження повністю доведена вина водія ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху України та у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування, на підставі постанови слідчого від 20.01.2016р. про призначення судово-автотоварознавчої експертизи, 29 січня 2016 року було проведено дану експертизу ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра», якою визначено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Аudi Q7», 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, в результаті ДТП, що сталась 15 січня 2016 року.

Згідно даного висновку, дійсна ринкова вартість належного позивачу автомобіля станом на 15 січня 2016 року становить 1 293 906, 04 грн., втрата товарної вартості автомобіля «Аudi Q7», 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, в результаті пошкодження внаслідок ДТП 15 січня 2016 року, становить 36 778, 81 грн., вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, на дату проведення експертизи, становить 165 570, 66 грн.

Загалом, майнова шкода завдана власнику автомобіля «Аudi Q7», 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, становить 202 349, 47 грн.

Обвинувальний акт щодо відповідача направлений до суду.

03 березня 2016 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 було закрито на підставі ст. ст. 44. 46 КК України з нереабілітуючих підстав.

Під час розгляду в Броварському міськрайонному суді Київської області цивільної справи № 361/3466/16-ц за її позовом до водія ОСОБА_2 з'ясовано, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6, застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5265059 від 30.09.2015р. страховиком - Приватним акціонерним товариством страхова компанія «Галицька», після чого дана страхова компанія була залучена до участі в справі в якості співвідповідача та позивачем їй було направлено заяву від 31 серпня 2016 року про страхове відшкодування, яка була отримана даною страховою компанією 16 вересня 2016 року, якою ні відповіді, ні огляду транспортного засобу, ні інших дій не надано та не здійснено.

Після подачі відповідачем ОСОБА_2 до суду полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5265059 від 30.09.2015р., було з'ясовано, що страхувальником за даним полісом є ОСОБА_3, який при укладенні договору скористався пенсійним посвідченням № 417 від 07.07.1999р. та отримав пільгу.

В судовому засіданні було з'ясовано, що відповідач ОСОБА_2 посвідчення водія не має, під час ДТП не мав при собі ні полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6, яким він керував і що належить його батькові - ОСОБА_3

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути із відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 202 349,47 та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2023,50 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням уточнень, а саме: стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 20% від загальної суми матеріальної шкоди в розмірі 40469,89 грн. та із відповідача ОСОБА_3, як власника транспортного засобу, - 80% матеріальної шкоди в розмірі 161879,58 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги визнав частково, заперечував проти стягнення з його батька ОСОБА_3 матеріальної шкоди, вважав, що сам повинен нести відповідальність, проти стягнення з нього матеріальної шкоди не заперечував.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов в частині позовних вимог до нього не визнав, заперечував проти їх задоволення.

В судове засідання представник відповідача ПрАТ СК «Галицька» не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Направили до суду письмові заперечення, в яких просили позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» залишити без розгляду (а.с.10-102).

В судове засідання представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України Ратушний С.І. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.140-141).

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2016 року, 15 січня 2016 року близько 14 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21110» державний номерний знак НОМЕР_6, що належить його батьку - відповідачу ОСОБА_3, рухаючись зі швидкістю 100 км/год, в межах населеного пункту, по вулиці Кірова в місті Бровари Київської області у напрямку до м. Прилуки, здійснив зіткнення з належним позивачу ОСОБА_1 на праві власності автомобілем марки «Аudi Q7», 2014 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням її чоловіка - ОСОБА_5, в результаті чого пасажир, що знаходився у салоні автомобіля «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6 - ОСОБА_6, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а належний їй автомобіль «Аudi Q7», д.н.з. НОМЕР_2, зазнав механічних пошкоджень (а.с.5-6).

По факту даної події було відкрито кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 16.01.2016 р.

Вищезазначеною ухвалою суду вина відповідача ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху України та у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, була встановлена, кримінальне провадження закрито на підставі ст. ст. 44. 46 КК України, а його звільнено від кримінальної відповідальності.

Постановою слідчого від 20.01.2016р. про призначення судово-автотоварознавчої експертизи, 29 січня 2016 року було проведено дану експертизу ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра», якою визначено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Аudi Q7», 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, в результаті ДТП, що сталась 15 січня 2016 року (а.с.37-38).

Згідно даного висновку, дійсна ринкова вартість належного позивачу автомобіля станом на 15 січня 2016 року становить 1 293 906, 04 грн., втрата товарної вартості автомобіля «Аudi Q7», 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, в результаті пошкодження внаслідок ДТП 15 січня 2016 року, становить 36 778, 81 грн., вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, на дату проведення експертизи, становить 165 570, 66 грн.

Загалом, майнова шкода завдана власнику автомобіля «Аudi Q7», 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, становить 202 349, 47 грн. (а.с.7-36).

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2016 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі ст.38 КУпАП провадження по адміністративній справі закрито через закінчення строку протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення (а.с.51).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6, ОСОБА_3 застрахована в ПрАТ СК «Галицька», згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5265059 від 30.09.2015р. (а.с.73).

У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

31 серпня 2016 року позивачем ОСОБА_1 ПрАТ СК «Галицька» було направлено заяву про страхове відшкодування (а.с.74-75).

31 жовтня 2016 року позивачем ОСОБА_1 МТСБУ було направлено заяву про страхове відшкодування (а.с.105).

Відповідно до листа МТСБУ №3/1-05/30340 від 17 листопада 2016 року, згідно інформації отриманої з Централізованої бази даних МТСБУ. Було встановлено, що по відношенню до транспортного засобу марки ВАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_6, був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ 5265059 виданий страховою компанією ПрАТ СК «Галицька». Відповідно до п.1.4 ст.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована.

В ході судового розгляду даної справи було встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП був відсутній договір страхування, а згідно ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2016 року, у нього було відсутнє посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5265059 від 30.09.2015р., страхувальником даного полісу є відповідач ОСОБА_3, він є пільговим, забезпеченим транспортним засобом вказаного договору є автомобіль марки «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6, при умові відповідно до п. 1.7 ст.1 та ст.5 ЗУ №1961-ІV його експлуатації страхувальником.

Відповідно до п. 1.7 ст.1 та ст.5 ЗУ №1961-ІV, під забезпеченим транспортним засобом розуміється транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Таким чином, на час скоєння ДТП, що мала місце 15 січня 2016 року 14 год. 30 хв., по вул. Кірова в м. Бровари Київської області, автомобіль «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6, яким керував відповідач ОСОБА_2 не був забезпеченим транспортним засобом, оскільки відповідач керував ним неправомірно, а тому цивільно-правова відповідальність відповідача в ПрАТ СК «Галицька» не була застрахована.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він є чоловіком позивача, 15 січня 2016 року він, перебуваючи за кермом автомобіля «Аudi Q7», 2014 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, заїхав у м. Бровари, перед пішохідним переходом в задню частину його автомобіля на великій швидкості в'їхав відповідач ОСОБА_2, перебуваючи за кермом автомобіля «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6. Поліції відповідач повідомив, що в нього немає документів, на місце скоєння ДТП приїхав батько відповідача ОСОБА_3, який просив, щоб записали ніби він перебував за кермом автомобіля. Батько повідомив, що відповідач ОСОБА_2 часто брав автомобіль, він є наркоманом. Із заявою про викрадення автомобіля батько до поліції не звертався.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вона є дружиною відповідача ОСОБА_2, того дня, коли сталася ДТП, вона ходила по магазинам, послизнулася та впала, вдарилася головою. Викликала чоловіка, щоб він відвіз її до лікарні, в якій вони були після ДТП, у чоловіка були права.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона є сестрою відповідача ОСОБА_2 та дочкою відповідача ОСОБА_3, батько брати машину брату не дозволяв, забороняв нею користуватися.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що на початку січня вона відводила дитину до свекрухи, коли поверталася назад побачила дівчину, яка впала і в неї пішла кров, вона попросила її зателефонувати чоловіку, чоловік приїхав на світлого кольору машині, марки не пам'ятає.

В судовому засіданні ОСОБА_13 показав, що є знайомим чоловіка позивача, в день скоєння ДТП їхав з Києва, побачив ДТП, перебував на місці аварії, сказали, що в машині перебувала дівчина, вона розбила голову і її відвезли до лікарні. На місце ДТП приїхав батько відповідача ОСОБА_2 привіз документи, казав, що дав машину сину лише для того, щоб він вивіз сміття, а той скоїв ДТП, говорив, що син з дружиною є наркоманами.

В судовому засіданні сідок ОСОБА_14 показав, що він є знайомим позивача, в день скоєння ДТП 15 січня 2016 року їхав в машині постраждалих, їхали за позивачем в дитячу поліклініку, але не доїхали, спочатку не зрозуміли, що сталося коли в них в'їхала машина відповідача ОСОБА_2, вийшовши з автомобіля побачили, що за кермом перебував молодий чоловік і поруч дівчина, яка була в крові, свідок викликав швидку допомогу. Потім приїхав батько відповідача, який сказав, що останнього позбавили прав керування транспортним засобом, його син є наркоманом і він дав йому автомобіль тільки вивезти сміття.

Вислухавши сторін в судовому засіданні, судом було з'ясовано, що відповідачу ОСОБА_3 належить автомобіль «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6, який знаходиться в гаражі в гаражному кооперативі, його син відповідач ОСОБА_2 має доступ до автомобіля, знає де знаходяться ключі від машини, оскільки останній є автослюсарем і разом з друзями час від часу ремонтує там автомобілі, проте, відповідач ОСОБА_3 дозволяв сину лише брати автомобіль для того, щоб виїхати та заїхати до гаражу.

В силу дії частини 4 ст. 1187 ЦК України, якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно п. 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

В судовому засіданні судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 дозволив своєму сину відповідачу ОСОБА_2 взяти автомобіль «ВАЗ-21110», д.н.з. НОМЕР_6 (вивезти сміття), знаючи при цьому, що останній був позбавлений права керувати транспортним засобом, не передавши йому реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Таким чином, на момент скоєння ДТП відповідач ОСОБА_2 без достатньої правової підстави керував транспортним засобом зі згоди відповідача ОСОБА_3, що вказує на недбалість власника автомобіля.

Зважаючи на визначення ступеня вини у діях кожного з відповідачів, взявши до уваги вищевказані істотні обставини, врахувавши неправомірні дії власника транспортного засобу, суд вважає за правильний наступний порядок розподілу часток відшкодування завданої матеріальної шкоди: 70% - з відповідача ОСОБА_3 та 30% з відповідача ОСОБА_2, що відповідно становить 141644,63 грн. та 60704,84 грн.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, керуючись ст.88 ЦПК України, з урахуванням порядку стягнення матеріальної шкоди, суд вважає необхідним стягнути із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1416,45 грн. та з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 607,05 грн.

Керуючись ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 60704 (шістдесят тисяч сімсот чотири) грн. 84 коп.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 141644 (сто сорок одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 63 коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, витрати по сплаті судового збору в розмірі 607 (шістсот сім) грн. 05 коп.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 45 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський