Номер провадження: 22-ц/785/5331/17
Головуючий у першій інстанції Сопільняк О. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Система електронних торгів арештованим майном», Кодимського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання електронних торгів недійсними та повернення сплаченого гарантійного внеску, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 05 квітня 2017 року,

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, просив визнати недійними електронні торги з продажу нерухомого майна «ІНФОРМАЦІЯ_1» (лот 171005), які відбулись 05 жовтня 2016 року, та повернути сплачений ним гарантійний внесок в сумі 25140 грн.38 коп.

Позов обґрунтовано тим, що у вересні 2016 року він дізнався про продаж в системі електронних торгів арештованим майном нерухомого майна «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого в с. Баштанків Кодимського району Одеської області (лот 171005).

До складу цього лоту ввійшло 3100 яблунь в кварталі І площею 6.2 га.; 2700 яблунь в кварталі ІІ площею 5.4 га.; 2700 яблунь в кварталі ІІІ площею 5.4 га.; 2700 яблунь в кварталі ІV площею 5.4 га.; 3750 яблунь в кварталі V площею 7.5 га.; 2750 яблунь в кварталі VI площею 5.5 га.; 2800 яблунь в кварталі VII площею 5.6 га.; 9 га. вишні в кварталі І; 5 га. черешні в кварталі ІІ, 10 га. абрикос в кварталі ІІ; 17 горіхів на площі 1.48 га. та 15 яблунь на площі 0.92 га. полоси на с. Писарівку; 15 яблунь на площі 0.8 га. полоси на с. Загнітків; 15 яблунь на площі 0.76 га. полоси на с. Студена; 17 черешень на площі 1.04 га. полоси до Хреста, 1984 року посадки.

Організатором торгів виступало ДП «СЕТАМ», а продавцем - Кодимський РВ ДВС.

15 вересня 2016 року позивач подав заявку на участь в електронних торгах по лоту №171005 та був зареєстрований в системі електронних торгів за №4, після чого сплатив гарантійний внесок у розмірі 25140 грн.38 коп.

З 03 по 05 жовтня 2016 року були проведенні електронні торги з продажу зазначеного нерухомого майна, ОСОБА_2 став переможцем.

Перед сплатою всієї вартості придбаного нерухомого майна позивач обстежив вказані насадження та виявив відсутніми близько 15% заявлених до продажу дерев яблуні.

Вважає, що організатор торгів розмістив на сайті недостовірну інформацію щодо лоту №171005, зокрема щодо кількості реалізуємих насаджень (дерев), ввівши його в оману, внаслідок якої ним і укладався спірний правочин.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 05 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 15 вересня 2016 року позивач подав заявку на участь в електронних торгах по лоту №171005 та був зареєстрований в системі електронних торгів за №4, після чого сплатив гарантійний внесок у розмірі 25140 грн.38 коп.

На виконанні в Кодимському РВ ДВС перебуває виконавчий лист №2а/1570/5060/2011, виданий 12 березня 2012 року Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з боржника СТОВ «Обрій» с. Баштанків Кодимського району Одеської області на користь управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату пільгової пенсії в сумі 64 тисячі 350 грн.92 коп.

Актом від 11 березня 2016 року державним виконавцем Кодимського РВ ДВС було описано та заарештовано майно боржника СТОВ «Обрій», зокрема - «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме яблуні: 1-й квадрат - 3100 дерев, 2-й квадрат - 2700 дерев, 3-й квадрат - 2700 дерев, 4-й квадрат - 2700 дерев, 5-й квадрат - 3750 дерев, 6-й квадрат - 2750 дерев, 7-й квадрат - 2800 дерев, 1984 року посадки, загальною площею садка 65 гектарів.

Цим же актом було описано та заарештовано полоси: на с. Писарівку - 17 горіхів та 15 яблунь; на Загнітків - 15 дерев яблуні; на Студенну - 15 дерев яблуні; до Хреста - 17 дерев черешні, загальною площею 5 гектарів (а.с.41-43).

З 01 по 03 серпня та з 29 по 31 серпня 2016 року проведені ДП «СЕТАМ» електронні торги з продажу зазначеного нерухомого майна не відбулись через відсутність допущених до торгів учасників (а.с.35, 36).

З 03 по 05 жовтня 2016 року ДП «СЕТАМ» проводились електронні торги з продажу арештованого майна - «ІНФОРМАЦІЯ_1» з багаторічними насадженнями (деревами)», стартовою ціною 502 тисячі 807 грн.50 коп. (лот 171005).

Відповідно до пункту 1 розділу І чинного на день проведення торгів Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5, електронними торгами є продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

За наслідком проведених електронних торгів 05 жовтня 2016 року складено протокол проведення електронних торгів №202550, яким переможцем торгів визнано учасника №4 - позивача ОСОБА_2 (а.с.6,11,38-39).

Позивач зазначив, що оскаржуваний правочин він вчинив внаслідок обману з боку відповідачів щодо предмету електронних торгів, зокрема щодо кількості насаджень, які він мав намір придбати, яких (насаджень) виявилось на 15% менше від заявленої до продажу кількості.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу, одним із способів захисту яких є визнання правочину недійсним (пункт 2 частини 2 статті 16 ЦК України).

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи передбачені законодавством особливості щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а отже, є правочином.

Викладене узгоджується з нормами статей 650, 655 та частини 4 статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів.

Отже, у відповідності з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України між сторонами внаслідок укладення правочину купівлі-продажу виникли відповідні цивільні права та обов'язки.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Разом з тим, оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених чинним на день проведення торгів Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції №2831/5 від 29 вересня 2016 року).

Верховний Суд України в постановах від 17 грудня 2014 року (справа №143цс14), від 18 листопада 2015 року (справа №6-1884цс15) та від 13 квітня 2016 року (справа №6/2988цс15) зазначив, що головною умовою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Проведені 05 жовтня 2016 року електронні торги з продажу лоту №171005 через відмову переможця торгів сплатити повну ціну придбаного майна, 15 листопада 2016 року визнані такими, що не відбулись, про що складено протокол №211839 (а.с.40).

Відповідно до п.5 розділу V чинного на день проведення торгів Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року №2710/5, прилюдні торги є спеціальною процедурою з продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Після закінчення електронних торгів на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів.

Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом у день закінчення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску, якщо його сплата вимагалася умовами торгів; розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби, на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно.

Система у день проведення електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня розміщує протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця (п.1 розділу VIII Порядку).

Відповідно до п.1 розділу Х цього порядку на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня формування протоколу здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно.

У разі несплати належної грошової суми в строки, передбачені пунктом 1 розділу X цього Порядку, електронні торги визнаються такими, що не відбулись (п.1 розділу ХІ Порядку).

Пленум Верховного Суду України в пункті 8 постанови №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину.

Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення.

Оскільки оскаржуваний позивачем правочин є таким, що не відбувся (неукладений), підстав для визнання його недійсним, всупереч доводів апеляційної скарги, немає.

Щодо повернення позивачеві сплаченого ним гарантійного внеску, судова колегія дійшла до наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 розділу І Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів гарантійним внеском є грошова сума, зарахована на рахунок організатора електронних торгів, яку за одним лотом сплачує учасник електронних торгів, розмір якої визначений, виходячи зі стартової ціни лота, та є завдатком по сплаті винагороди організатору електронних торгів за надані ним послуги з реалізації майна.

Якщо належна до сплати сума від переможця електронних торгів не зарахована на рахунок одержувача у десятиденний строк з дня проведення електронних торгів, гарантійний внесок йому не повертається (абзац 11 пункту 3 розділу VII, пункт 3 розділу VIII, пункти 1,3 розділу Х Порядку).

Отже, у зв'язку з відмовою позивача, як переможця електронних торгів, від сплати вартості придбаного ним майна, сплачений ним гарантійний внесок не повертається.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

О.С.Комлева

Ю.І.Кравец