провадження №2/279/275/17
Справа № 279/4472/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Коваленко В.П.

за участю серетаря ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» в особі Коростенського району електричних мереж до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , про відшкодування нанесених збитків завданих внаслідок ДТП , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Енергопостачальна компанія«Житомиробленерго» в особі Коростенського району електричних мереж звернувся до суду з даним позовом до відповідачівЛебединець Л.Є. та ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з ниху солідарному порядку на його користь 6888,10 гривень нанесених збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 31 березня 2016 року ОСОБА_3 в селі Горщик Коростенського району Житомирської області , керуючи вантажним автомобілем марки САЗ-3507, державний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив наїзд на опору електропередач , чим спричинив позивачу матеріальну шкоду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав викладені вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_2Є адвокат ОСОБА_5 проти позову заперечує, стверджує, що ОСОБА_2Є не є власником автомобіля.

Відповідач ОСОБА_3 в засідання на неодноразові виклики не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки .

При таких обставинах суд вважає необхідним розглядати справу на підставі наявних матеріалів, визнавши причину неявки відповідача ОСОБА_3 неповажною .

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Статтею 398 ЦК України передбачено , що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Відповідно до ч.2ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, для вирішення питання про притягнення тієї чи іншої особи до відшкодування шкоди за ст.1188 ЦК України суду необхідно визначити дві основні ознаки володільця транспортного засобу: юридичну та матеріальну (фактичну), тобто виявити того, хто фактично володіє цим транспортним засобом ( а саме здійснює його експлуатацію, використання , зберігання та утримання) та відповідні правові підстави такого володіння.

З розяснень викладених у п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху України).

Судом встановлено, що 31 березня 2016 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем САЗ, державний номер НОМЕР_1 по вулиці Центральній в с. Горщик Коростенського району Житомирської області не вибрав безпечної швидкості руху , не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на опору електропередач, в результаті чого автомобіль та опора отримали механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Керований автомобіль застрахований відповідно до Полісу №АЕ/9015565 від 26.03.2016 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на строк до 26 березня 2017 року, страховик ПрАТ «Європейський страховий союз» (а.с.58). Ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну становить сто тисяч.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 травня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у даній дорожньо-транспортній пригоді та накладено стягнення у вигляді 340 гривень штрафу.

Згідно кошторису (а.с.8) приймання виконаних будівельних робіт станом на 1 червня 2016 року завдана шкода ПАТ ЕК «Житомиробленерго» становить 6888 гривень 10 копійок. Пошкоджена електроопора була замінена 02 квітня 2016 року.(а.с.9).

19 липня 2016 року (а.с.57) ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою, в якій вказала, що вона є власником автомобіля і надала копію страхового полісу для відшкодування збитків.

Відповідно до розяснень , викладених у п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобовязані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності , яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоровю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Непредявлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до ст.3 Закону України обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди , так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст.1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закону обовязку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір , повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 виконала свій обовязок і надала копію страхового полісу . Проте, позивач не звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 213-215 ЦПК України, ст. 1166ч.1 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» в особі Коростенського району електричних мереж до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , про відшкодування нанесених збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коваленко В.П