Справа № 576/2096/17-ц
Провадження № 2/576/799/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області, третя особа приватний нотаріус Глухівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач), третя особа приватний нотаріус Глухівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 (далі третя особа) про визнання права на спадкове майно ОСОБА_3, а саме: земельну частку (пай), яка належала її батьку, ОСОБА_4.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом своєї матері, ОСОБА_3, яка прийняла спадщину її чоловіка ОСОБА_4, який помер 30 січня 2000 року. За життя ОСОБА_4 набув права власності на земельну частку (пай) розміром 3,55 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0124572, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються членам КСП «Піонер» за № 272 від 30.12.1996 року, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 30.10.1996 року №397. Спадщину на зазначене майно прийняла дружина померлої, яка також є матірю позивача, ОСОБА_3, оскільки протягом шести місяців, після відкриття спадщини, користувався земельною ділянкою, будинком, тобто вступила у володіння та управління спадковим майном, але юридично не оформила, що підтверджується довідкою виконкома Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області № 404 від 14.07.2017. Також мотивує позов тим, що ОСОБА_3, яка померла 15 січня 2017 року, заповіла їй все належне їй майно, в тому числі і земельну частку (пай) розміром 3,55 умовних кадастрових гектара, яку вона успадкувала після ОСОБА_4. Оскільки сертифікат серії СМ №0124572, який посвідчував право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) розміром 3,55 умовних кадастрових гектара, був втрачений, а вона не має можливості оформити право власності на вказану земельну частку (пай), тому змушена звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач та його представник не зявились, при цьому позивач подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про слухання справи без його участі, а також зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа у судове засідання не зявилася, при цьому подала заяву про слухання справи без її участі.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено, 30 січня 2000 року в с. Уздиця Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_4 (а.с.5).

Ще за життя останнім 30.12.1996 року було отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0124572, яким посвідчено його право на земельну частку (пай) площею 3,55 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області (а.с.13). Вказаний сертифікат був втрачений.

Після смерті ОСОБА_4, прийняла спадщину його дружина, ОСОБА_3, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини користувалася земельною ділянкою, будинком, тобто вступила у володіння та управління спадковим майном, що посвідчується довідкою Уздицької сільської ради Глухівського району (а.с.6).

У відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР №330614 від 30.01.1960 (а.с.10).

Судом також встановлено, що 15 січня 2017 року в с. Уздиця Глухівського району Сумської області померла ОСОБА_3 (а.с.7).

За життя останньою було складено заповіт, посвідчений 27.11.2013 секретарем Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла доньці, ОСОБА_1 (а.с.9).

Позивач є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, яке складається із земельнї частки (паю) розміром 3,55 умовних кадастрових гектара, що належало ОСОБА_4, померлого 30.01.2000, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлої 15.01.2017. Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження, з якого вбачається, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5. Факт зміни прізвище позивача з «Гаркавої» на «Лахно», підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.11,12).

Оскільки ОСОБА_3 належним чином прийняла спадщину ОСОБА_4 відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а дана спадщина належить їй з часу відкриття спадщини, що відповідно до статті 525 ЦК УРСР є днем смерті ОСОБА_4, а позивач відповідно до статті 1235 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) належить до спадкоємця ОСОБА_3 за заповітом і належним чином прийняла спадщину останньої відповідно до статті 1268 ЦК України, дана спадщина належить їй з часу відкриття спадщини, що відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України є днем смерті ОСОБА_3

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до частини першої статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Отже, після смерті ОСОБА_4 всі належні йому права та обовязки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останньому, перейшли до його дружини ОСОБА_3 відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а після смерті ОСОБА_3 всі належні їй права та обовязки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останній, перейшли до її єдиного спадкоємця за заповітом, якою є позивач.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Оскільки судом встановлено, що позивач набула у порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), розташовану на території Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області, площею 3,55 умовних кадастрових гектара, що належала ОСОБА_4 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0124572, однак вказане право не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, тому позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225, 1233,1235, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області, третя особа приватний нотаріус Глухівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, 13.10.1960 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) розміром 3,55 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Піонер», що розташована на території Уздицької сільської ради Глухівського району Сумської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 15.01.2017 в с. Уздиця Глухівського району Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Глухівського міськрайонного

суду Сумської області ОСОБА_6