Справа № 456/972/17 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/783/5262/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Г.О.

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: апелянта ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача Мисик ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення коштів та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" про стягнення з Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" грошових коштів в сумі 1 599 грн. 12 коп. та 3000 грн. моральної шкоди - відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що районним судом неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідачем не виконано зобовязання щодо надання послуг замовнику згідно наданого кошторису робіт та не передано замовникові готові результати робіт в одному примірнику у паперовому та електронному вигляді. Звертає увагу, що її екземпляр технічної документації їй не надавався, ознайомлена з роботою вона не була в порушення п.5.3. Договору. Окрім того зазначає, що на її неодноразові вимоги про надання екземпляру технічної документації, їй було надано копію технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задоволити її позов повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта (позивача) ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника відповідача Мисик ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15 червня 2016 року між позивачем та Стрийським міськрайонним виробничим відділом Львівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», в особі ОСОБА_5, було укладено договір №070 про розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки за адресою м. Стрий, вул. Дрогобицька, 129. (а.с.6)

Згідно додатку №3 до договору №070 від 15.06.2016р., кошторис розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки склав 1 599 (одна тисяча пятсот девяносто девять) грн., 12 коп. (а.с.7)

Згідно п. 3.2 договору №070 від 15.06.2016р., розрахунки проводяться шляхом 100% попередньої оплати, яка здійснюється на підставі рахунка-фактури протягом 3 (трьох) календарних днів з дати підписання цього договору.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копії квитанції, позивачем на рахунок Львівської регіональної філії Центру ДЗК було оплачено 1 599,12 грн. (а.с.8-9)

Згідно п.5.3. договору №070 від 15.06.2016р., виконавець зобовязується передати замовникові результати виконаних робіт та скласти й підписати зі свого боку акт виконаних робіт у двох примірниках.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що у разі виявлення істотних недоліків при прийманні виконаних робіт замовник має право вимагати від виконавця усунення таких недоліків, про що сторонами складається двосторонній акт з переліком недоліків та термінами їх усунення.

Як вбачається з п. 7.4 договору, подання землевпорядної документації відповідним органам державної влади та місцевого самоврядування на погодження, погодження меж земельної ділянки проводиться Замовником і здійснюється за його рахунок.

З копії акту виконаних робіт №070 по договору №070 від 15.06.2016р., вбачається, що виконавець - Стрийський міськрайонний виробничий відділ Львівської регіональної філії Центру ДЗК здав, а замовник - ОСОБА_2 прийняла виготовлену технічну документацію, щодо поділу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м.Стрий, вул. Дрогобицька, 129. Своїм підписом в даному акті позивач підтвердила, те що сторони не мають взаємних претензій та зауважень щодо виконаних робіт.

Відповідно до п.5.8 договору, підписаний акт виконаних робіт Замовником є підтвердженням з його боку відсутності претензії до Виконавця.

Суд першої інстанції, враховуючи те, що позивачкою не доведено тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства відноситься свобода договору.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про землеустрій", взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Згідно з ст. 27 Закону України "Про землеустрій" замовники документації із землеустрою мають право встановлювати наукові, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою.

Статтею 28 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що розробники документації із землеустрою зобов'язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; виконувати всі умови договору.

У разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

Зважаючи на те, що відповідачем при виготовленні технічної документації виконано роботи обумовлені договором, а доказів протилежного позивачем не надано, то суд прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення коштів у сумі 1599,12 грн.

Суд також відмовив у відшкодуванні моральної шкоди у розмірі 3000 грн. виходячи з наступного.

За правилами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не надано суду доказів заподіяння їй моральної шкоди діями відповідача, не доведено і причинного звязку між діями відповідача та погіршенням стану здоровя ОСОБА_2

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачкою не доведено заподіяння їй матеріальної та моральної шкоди.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_6