Справа № 604/414/17
Провадження № 2/604/215/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання за ними права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,9 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м. у відповідних частках. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що спірне будинковолодіння належало колгоспному двору, і вони, як члени двору, мають частку у майні, оскільки станом на 1991 рік проживали у даному господарстві. Окрім них, у житловому будинку проживали ОСОБА_3, який був головою двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4, спадщину прийняла. Позивач ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 відмовився у встановленому законом порядку. 23 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, АДРЕСА_1, що залишився після смерті ОСОБА_3, проте їй відмовлено у вчинення нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку визнати право власності на належні їм частки позивачі не мають можливості - просять позов задовольнити.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не з'явилися, згідно поданих ними заяв позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача - Скориківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак подали заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 14 березня 2017 р. № 55, та технічного паспорта на житловий будинок індивідуального фонду, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,9 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м., належить ОСОБА_3, свідоцтво про право власності не зареєстроване.

Як убачається з довідки, виданої виконкомом Скориківської сільської ради Підволочиського району 05 квітня 2017 року № 101, та Акту про відведення в натурі присадибної земельної ділянки ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Пальчинської сільської Ради депутатів трудящих надавалась земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Присадибна ділянка площею 1250 кв.м. розташована в с. Пальчинці Пальчинської сільради Підволочиського району.

Згідно довідки архівного відділу Підволочиської РДА від 11 квітня 2017 року № 323 по документах архівного фонду «Пальчинська сільська рада» у погосподарській книзі с. Пальчинці станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_3,1940 р.н., голови двору, разом з яким проживали: ОСОБА_1, 1949 р.н., дружина, ОСОБА_2, 1971 р.н., син, ОСОБА_4,1912 р.н. тесть. Господарство гр. ОСОБА_3 належало до колгоспного двору.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, як членам колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, належало право власності у розмірі по 1/4 частці житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 Тернопільської області, виходячи з рівності часток усіх членів двору.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 27 квітня 2017 року, актовий запис № 10.

Згідно довідки Пальчинської сільської ради № 217 від 10 грудня 2001 року, виданої ОСОБА_1, її батько ОСОБА_4 дійсно проживав з нею і вона доглядала його до дня смерті.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_2, видане Пальчинською сільською радою Підволочиського району.

З довідки, виданої архівним відділом Підволочиської РДА 11 квітня 2017 року № 322 убачається, що на день смерті ОСОБА_3, 1940 р.н., разом з ним проживали ОСОБА_1, 1949 р.н., ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2, 1971 р.н. від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 відмовився на користь своєї матері ОСОБА_1, 1949 , про що свідчить подана ним заява до нотаріальної контори від 03 вересня 2012 року.

Позивач ОСОБА_1.(прізвище до одруження ОСОБА_1) є дружиною ОСОБА_3, та дочкою ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3. 23 березня 2017 року представник ОСОБА_1 - звернулася до нотаріуса із заявою про видачу на ім'я спадкоємця свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, що залишився після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте постановою державного нотаріуса № 14//02-31 відмовлено представнику ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на це майно.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності виникає із підстав, що не заборонені законом .

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,9 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м., зокрема на ? частку, що належить їй як члену колгоспного двору, ? частку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, ? частку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; за ОСОБА_2 права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,9 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м., що належить йому як члену колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215, 292,294, 296 ЦПК України, ст. ст. 328,392, 1222,1223 ЦК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,9 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м., зокрема: на ? частку, що належить їй як члену колгоспного двору, ? частку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та на ? частку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 110,9 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м., що належить йому як члену колгоспного двору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків