Номер провадження: 22-ц/785/6666/17
Номер справи місцевого суду: 520/59/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2017 року, -

встановила:

04 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 18 750 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на 1му курсі НУ «Одеська морська академія» та проживає із позивачем, у звязку із чим перебуває повністю на її утриманні. Так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач змушена звернутися до суду із позовом.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2, - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 18750 грн., щомісячно, починаючи з 04.01.2017 року, і до досягнення сином повноліття, тобто до 05.06.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду змінити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 04.01.2017 року, і до досягнення сином повноліття, тобто до 05.06.2017 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 18750 грн., районний суд виходив з того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання сина у даному розмірі.

Проте повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції.

Підставою для зміни рішення суду є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.07.1992 року, який розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2013 року.

05.06.1999 року народився ОСОБА_3, актовий запис № 782, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 302037, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі.

Згідно довідки /виписка з домової книги про склад сімї та прописку/ № 2424 від 27.10.2016 року у квартирі АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син сторін знаходиться на утриманні позивача.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, ухвалене судом першої інстанції рішення в частині визначення розміру аліментів вимогам ст. 182 СК України не відповідає. Погодитися з висновком суду в цій частині не можна.

За правилами, передбаченими ст. ст. 181 - 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Заявивши вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 18750 грн., позивачка не надала доказів щодо розміру доходів або заробітку відповідача.

ОСОБА_3 визнає свій обовязок по утриманню сина, однак заявляє про матеріальну спроможність сплачувати аліменти лише в розмірі 1500 грн. щомісячно, обґрунтовуючи свою позицію тим, що він з вересня 2016 року по травнь 2017 року ніде не працював та ніяких доходів не отримував. Тільки з 31.05.2017 року працевлаштувався на роботу менеджера до ЧП «Ін-Кур» відповідно довідки (а.с. 121), та отримує заробітну плату у розмірі 3270 грн. відповідно довідки від 31.10.2017 року (а.с.122).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції правильно виходив з обовязку батьків утримувати дитину до повноліття, відсутності домовленості між батьками щодо виконання обовязку по утриманню дитини, стягнення аліментів з дня звернення ОСОБА_2 до суду з позовом.

Поряд з цим, присудження до стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 18750 грн. не має підтвердження належними та допустимими доказами матеріального стану, з огляду на який можливо зробити висновок про спроможність відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі.

Зазначені обставини згідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду та присудження до стягнення аліментів в розмірі, рівному 1500 грн., від дня предявлення позову, тобто з 04.01.2017 року, і до досягнення сином повноліття, тобто до 05.06.2017 року.

Керуючись: п. 3 ч.1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2017 року змінити в частині стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 04.01.2017 року, і до досягнення сином повноліття, тобто до 05.06.2017 року.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7