Справа № 263/9955/17
Провадження № 2/263/2939/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області, Головного управління Національної поліції у Донецькій області про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із зазначеним позовом звернулась позивач ОСОБА_2, у якому просить стягнути за рахунок коштів державного бюджету матеріальну шкоду у вигляді юридичної допомоги, наданої під час досудового слідства, в сумі 10112,70 грн. та 3% річних в сумі 909,377 грн., заподіяні незаконним притягненням до кримінальної відповідальності незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду та зобовязати відшкодувати Державну казначейську службу України шляхом безспірного списання коштів державного бюджету. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.02.2008 року працівниками відділу податкової міліції Державної податкової інспекції в Кіровському районі м.Донецька було проведено огляд приміщення ПП «Византия» у ході якого виявлено 251 пляшку лікеро-горілчаних виробів, що начебто створило загрозу для життя та здоровя людей, прокуратурою Кіровського району м.Донецька 28.03.2008 року порушено кримінальну справу №05-38789 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.204 КК України,розслідування проводилося СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області.

07.08.2008 року ОСОБА_2 предявлено обвинувачення за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 204 КК України.

11.09.2008 року кримінальну справу з обвинувальним актом направлено до Кіровського районного суду м.Донецька.

Постановою прокурора Кіровського району м.Донецька від 19.03.2012 року пред'явлене обвинувачення змінено з ч.3 на ч.1 ст. 204 КК України.

Вироком Кіровського районного суду м.Донецька від 17 квітня 2012 року була визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України з призначеним покаранням у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з конфіскацією лікеро-горілчаних виробів у кількості 155 пляшок, на підставі ст.49 КК України, від призначеного покарання було звільнено у звязку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності .

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28 вересня 20212 року зазначений вирок суду скасовано, справу направлено для додаткового розслідування.

Постановою старшого слідчого СУ ДПС у Донецькій області від 22.02.2013 року кримінальне провадження №0000381 за ч.1 ст. 2014 КК України за фактом вилучення лікеро-горілчаною, тютюновою та слабоалкогольної продукції в магазині ПП «Византия» 13.02.2008 року було закрито у звязку з відсутністю ознак кримінального правопорушення.

28.07.2008 року відносно неї було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, 07.08.2008 року пред'явлено обвинувачення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, а 11.09.2008 року кримінальну справу спрямовано до Кіровського районного суду м.Донецька з обвинувальним актом.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 вересня 2017 року було відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області, Головного управління Національної поліції у Донецькій області про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду із посланням на п.2.ч. 2 ст.122 та ч. 3 статті 206 ЦПК України, оскільки позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розщмірі 3400 грн. вже були предметом судового розгляду та ухвалою суду від 21.12.2016 року провадження у цивільній справі було закрите.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24.10.2017 року ухвалу суду від 18.09.2017 року скасовано, оскільки витрати на правову допомогу у розмірі 10112,70 гривень та 3% річних у розмірі 909,77 грн. не були предметом розгляду жодного суду та справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. При цьому в ухвалі суду зазначено, що судом першої інстанції не обговорювалися інші підстави для відмови у відкриття провадження у справі.

Вирішуючі питання щодо відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. ст. 1, 5 Закону України від 01.12.1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі за текстом Закону) підлягає відшкодуванню спричинена шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність" ( 2135-12 ), "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" ( 3341-12 ) та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до п.4 ст. 3 Закону наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються)зокрема суми, сплачені громадянином у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги.

Статтею 4 вказаного Закону відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів державного бюджету.

Оглянувши позовну заяву та додані до неї докази, суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 122 ч.2 п. 1 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Мінюсту України від 4 березня 1996 року № 6/5, Генеральної прокуратури України від 4 березня 1996 року № 3 та Мінфіну України від 4 березня 1996 року № 41, у разі закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні складу злочину слідчий зобовязаний розяснити громадянинові порядок поновлення його порушених прав і відшкодування іншої шкоди.

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів, а не суду. Посилання позивача у позовній заяві на ту обставину, що з боку органів слідства їй не було роз'яснено її право на відшкодування понесених витрат на правову допомогу, тому вона не зверталася із такою вимогою до органу слідства, не є підставою для відкриття провадження у справі у порядку цивільного судочинства.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року №6-2089цс15, яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Позовна заява позивачем подана без дотримання цих вимог, у звязку з чим у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.122 ЦПК України, відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з тим самим позовом.

Керуючись ст. 122 ч.2 п. 1) ЦПК України, на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», правової позиції Верховного Суду України у справі за№6-2089цс15 від 24 лютого 2016 року, суддя -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, прокуратури Донецької області, Головного управління Національної поліції у Донецькій області про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду відмовити.

Позовну заяву з додатками повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області на протязі пяти днів з часу отримання копії ухвали через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя Т.І. Скрипниченко