Справа № 745/205/17
Провадження № 2/745/133/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2017 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Стельмаха А.П., із секретарем Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Конятинської сільської ради Чернігівської області, третя особа приватний нотаріус Сосницького районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом та пояснює, що є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 27.08.2016 року в с. Конятин, Сосницького району, Чернігівської області. Спадщину після смерті якої позивач прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в шестимісячний термін до приватного нотаріуса Сосницького районного територіального округу в Чернігівській області ОСОБА_2 Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями №02 по вул. Ювілейна, с. Конятин, Сосницького району, Чернігівської області, що складається з житлового будинку А-1, сараю Б-1, погребня В-1, сараю Г-1, сараю Д-1, сараю Е-1, сарай Ж-1, погребу п/г. Позивач просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнав.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, 27.08.2016 року в с. Конятин померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с. 4 копія свідоцтва про смерть, а.с. 43 копія свідоцтва про народження позивача). 30.06.2006 року в с. Конятин померла баба позивача ОСОБА_4 (а.с. 46 копія свідоцтва про смерть, а.с. 43 копія свідоцтва про народження матері позивача та свідоцтва про шлюб).

Житловий будинок з надвірними будівлями №2 по вул. Ювілейна, с. Конятин, Сосницького району, Чернігівської області, що складається з житлового будинку А-1, сараю Б-1, погребні В-1, сараю Г-1, сараю Д-1, сараю Е-1, сарай Ж-1, погріб п/г, згідно погосподарської книги належав ОСОБА_4 (а.с. 12 копія довідки Конятинської сільської ради Сосницького району), інвентаризаційна вартість вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями складає 56829 гривень (а.с. 6 - копія довідки-характеристики Сосницького районного комунального підприємства «Зодчий» БТІ).

Після померлого спадкодавця ОСОБА_3 заведена спадкова справа №43/2016 (а.с. 39-57): позивач 26.12.2016 року подав приватному нотаріусу Сосницького районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини після спадкодавця; на момент смерті спадкодавець проживала одна.

Після померлого спадкодавця ОСОБА_4 заведена спадкова справа №253/2006 (а.с. 39-57): ОСОБА_3 25.12.2006 року подала до Сосницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після спадкодавця; на момент смерті спадкодавець проживала одна.

Позивач не може нотаріально вирішити питання про спадкування вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності.

Будівництво будинку та надвірних споруд було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року, зокрема до 1941 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов'язкову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину після спадкодавця.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за позивачем.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1268-1270, 1272, 1274 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №2 по вул. Ювілейна, с. Конятин, Сосницького району, Чернігівської області, що складається з житлового будинку А-1, сараю Б-1, погребні В-1, сараю Г-1, сараю Д-1, сараю Е-1, сараю Ж-1, погребу п/г.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.П. Стельмах