Номер провадження: 22-ц/785/5278/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуюч ого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Громіка Р.Д.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її представника

ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, а також її

представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Деєвни на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року за позовною заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Деєвни до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

22 червня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із позовною заявою до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду у звязку із повторною неявкою у судове засідання належним чином сповіщених позивачів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою справу направити для продовження розгляду по суті позовних вимог, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У судове засідання до суду першої інстанції сторони не зявлялись, але систематично направляли клопотання про відкладання розгляду справи за станом здоровя.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги та запересчення на апеляцію, дослідивши матеріали справи і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлені позивачі повторно не зявились у судове засідання та не надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції дотримався вимог діючого законодавства, а саме норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, без поважної причини або неповідомлення ним про причину повторної неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про призначення розгляду справи на 16.11.2016 року, 29.11.2016 року, 22.12.2016 року, 10.02.2017 року, 09.03.2017 року, 27.03.2017 року, однак у судові засідання систематично не зявлялись та надавали до суду заяви про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою.

Доцільно враховувати те, що відповідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, відповідно до змісту п.4 ч.1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Таким чином, 22 червня 2016 року позивачі подавши зазначений позов, за яким ухвалою від 23 червня 2016 року відкрито провадження по справі та будучи неодноразово, належним чином повідомленими про призначення справи до судового розгляду на 16.11.2016 року, 29.11.2016 року, 22.12.2016 року, 10.02.2017 року, 09.03.2017 року, 27.03.2017 року в жодному судовому засіданні ні особисто ні через представника не виявили бажання взяти участь, а також не направили заяви про розгляд справи за їх відсутності. Тому, станом на 27 березня 2017 року, тобто фактично через 9 місяців після відкриття провадження по справі слухання в ній, в звязку з постійною неявкою позивачів жодного разу не відбулося.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги клопотання позивачів про перенесення судового засідання та необгрунтовано постановив оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, колегія суддів не приймає до уваги, в матеріалах справи наявні докази про належне сповіщення позивачів про дату та час розгляду справи, при цьому матеріали справи не містять заяви про розгляд справи за їх відсутності, а систематичне подання заяв про відкладення розгляду справи свідчить про зловживання позивачами своїми процесуальними правами.

У відповідності до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, яка регламентує права та обовязки осіб, які беруть участь у справі, особи які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано у відповідності до вимог ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України залишив позовну заяву без розгляду.

Тому у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу позивачів слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення питання про залишення заяви без розгляду, тому законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч.1 п. 1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Деєвни відхилити, ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_8

ОСОБА_2