АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1624/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2017 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и л а :

13.06.2017 боржник ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про скасування заходів тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, якою просить скасувати вказане обмеження, введене ухвалою суду від 15.02.2013, мотивуючи про те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України неправомірно порушує його права.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2017 у задоволенні цієї заяви боржника відмовлено за безпідставністю її вимог.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду, боржник подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та задовольнити його заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника, указуючи на те, що він не ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань, що є необхідним для введення відповідного обмеження його прав. Крім того, це обмеження порушує його права, які передбачено Конституцією України та міжнародними договорами.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

При судовому розгляді встановлено, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 15.02.2013 боржника ОСОБА_7 тимчасово обмежено у праві виїзду за межу України до виконання ним своїх зобовязань згідно виконавчого документу №2-3589 від 14.10.2009, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення боргу в розмірі 128249,35 грн.

Заявник порушує перед судом питання про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що регламентується Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Так згідно ч. 5 розділу 13 цієї інструкції, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 ЗУ «Про виконавче провадження»; закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження»; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобовязань щодо сплати періодичних платежів.

Даний перелік підстав для зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є вичерпним.

Колегія суддів враховує, що у даній справі перелічені підстави відсутні. Крім того, заборгованість боржника згідно зведеного виконавчого провадження №48360527 становить 697640,60 грн.

Отже підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 у даному випадку немає, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що його доводи про відсутність з його боку ухилення від виконання покладених на нього зобовязань у даному випадку правового значення не мають, адже вони мають отримати оцінку при вирішення питання про введення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України на підстав ст. 377-1 ЦПК України, а не про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що має місце у даному випадку та регламентується Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

Більш того, згідно до розяснень викладених у Постанові ВСУ «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України « від 01.02.2013 року, судам розяснено наступне: у разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч. 1 п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю. На підставі викладеного вище слід дійти такого висновку: тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Таким чином, вирішення піднятого заявником питання щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України взагалі відноситься до виключної компетенції державного виконавця.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 373 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2017 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :