Справа № 648/3200/17
Провадження № 2-о/648/79/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Рибас А.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту що має юридичне значення - безпосередньої участі особи в антитерористичній операції,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що з 02.12.2015 року по 28.03.2016 року він проходив військову службу за призовом по мобілізації та у складі ВЧ НОМЕР_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечені ї проведення, перебуваючи у районах антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у період її проведення. В подальшому заявник, з метою одержання статусу учасника бойових дій та пільг, які несе цей статус, самостійно звернувся до відповідної комісії при обласному військовому комісаріаті, шляхом подання відповідної заяви до Білозерського районного військового комісаріату. Проте, його звернення не призвело до позитивних наслідків, оскільки на запити Білозерського РВК командування ВЧ НОМЕР_1 не надало необхідних підтверджуючих документів, в зв`язку з чим заявник не може отримати статус учасника бойових дій та скористатися пільгами, встановленими для учасників бойових дій. За таких обставин заявник вважає, що він не може захистити свої права іншим способом, крім звернення до суду, в порядку окремого провадження, з метою встановлення факту його безпосередньої участі в АТО, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах АТО у період ї проведення.
Відповідно до ст.ст. 234, 235 ЦПК України дана заява розглядається в порядку окремого провадження з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Перелік фактів, що можуть бути встановлені в судовому порядку передбачений ч.1 ст.256 ЦПК України. При цьому, згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч.1 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Водночас факт ненадання або відмови у наданні командуванням військової частини НОМЕР_1 довідки про безпосередню участь заявника в антитерористичній операції, витягів з наказів, не позбавляє його можливості оскаржити такі дії та рішення у порядку, передбаченому чинним законодавством.
Крім того, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року №15) (далі Постанова) у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Зі змісту заяви вбачається, що вимоги заявника заявлені з приводу неможливості набуття ним статусу учасника бойових дій.
Так, порядок надання статусу учасника бойових дій визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 (далі Порядок).
Відповідно до п.5 вказаного Порядку, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, ДСНС, ДПтС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції,- у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Пунктом 4 зазначеного Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
З викладеного вбачається, що до переліку документів, на підставі яких надається відповідний статус, рішення суду не входить. Отже, не передбачено процедури встановлення факту, про який просить заявник, судовим рішенням.
Також, відповідно до п.8 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. №413, рішення комісії (міжвідомчої комісії) може бути оскаржено в судовому порядку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Згідно із п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття17).
У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Крім того, пунктом 2 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено та роз`яснено судам, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Таким чином, законодавством України надання статусу учасника бойових дій, і відповідно, встановлення відповідного факту віднесено до компетенції відповідних комісій, не передбачено процедури встановлення факту, про який просить заявник, судовим рішенням, а отже вказане питання не може бути вирішено судом в порядку окремого провадження шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а захист своїх прав заявник має здійснювати в адміністративно-правовому порядку, шляхом оскарження дій чи бездіяльності комісії (міжвідомчої комісії) з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.
Відповідно до ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 122, 210, 256, 293 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту що має юридичне значення - безпосередньої участі особи в антитерористичній операції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя Рибас А.В.