АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4925/17 Справа № 201/5497/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії та рекомендовано звернутися з позовом, до належного суду з позовом в порядку, передбаченому нормами КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року та повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справ, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки відповідачем у позові є субєкт владних повноважень, а предметом спору є його рішення та дії, а також зобовязання останнього вчинити певні дії, а тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте в повному обсязі з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії, а саме зобовязати повернути кошти,які були вилучені в результаті обшуку слідчим податкової міліції і які були внесені на депозитний рахунок ГУДФС у Дніпропетровській області. В обґрунтування свого позову зазначає, що грошові кошти вилучались під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження, яке в подальшому було закрито на стадії досудового розслідування.

Відповідно до Постанови № 3 від 01.03.2013 р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК), а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК (стаття 396 ЦК), тому такі спори з урахуванням вимог статті 15 ЦПК підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єкта владних повноважень).

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції не зясовані всі обставини справи та досліджено матеріали справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року скасувати та направити до суду першої інстанції передавши питання на новий розгляд.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції передавши питання на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_3