Номер провадження: 22-ц/785/5904/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, а також ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_3, познайомились на початку жовтня 2009 року у м. Києві та почали зустрічатися. Невдовзі позивачка завагітніла. Вагітність проходила вкрай тяжко, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила сина - ОСОБА_6. Дитина проживає разом з ОСОБА_7 ОСОБА_3 має матеріальну можливість на належному рівні утримувати дитину, має нормальний стан здоров'я, є фізичною особою-підприємцем, працює під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» у м. Києві, має філію в м. Одесі.

У зв'язку з чим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5000 грн. на місяць, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засідання позов визнали частково.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2017 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти в твердій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2015 року та до повноліття дитини до 20 липня 2028 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, яким зменшити розмір стягуваних аліментів та розмір судового збору, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Також не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4, представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 підлягає відхиленню, а рішення суду повинно бути змінено, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення по справі.

У відповідності до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 мають спільну дитину ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, однак в судовому засіданні зазначив, що розуміє свій обов'язок допомагати дитині та надавати їй матеріальну допомогу та згодний сплачувати половину витрат на дитину.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_5 та стягуючи аліменти в твердій сумі в розмірі 2500 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та має мінливий заробіток.

Відповідно до відомостей Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС про всі доходи (заробіток) ОСОБА_3 від 02.12.2016 року за № 9654/9/26-51-13-02-23, вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві та перебував з 01.01.2014 року по 30.09.2015 року на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності обсяг виручки склав за 2014 рік - 220 000 грн. 00 коп., за 2015 рік - 146 600, 00 грн.. СГП ОСОБА_3 з 01.10.2015 року по 31.12.2015 року перебував на загальній системі оподаткування, сума чистого оподаткованого доходу становить 2223 грн. 37 коп. (а.с.244). Відповідно до податкової декларації про майновий стан та доходи, сума оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_3 за 2016 рік складала 90772,36 гривень (а.с.320).

Відповідно наданої інформації з ПАТ «Платинум Банк» про відкритті на ім'я відповідача рахунки та рух по ним від 14.04.2017 року за № 10/125-ВТ-Л залишок коштів на рахунку, що належить ОСОБА_3 станом на квітень 2017 року складає 38,32 грн., з наданої виписки по особовим рахункам вбачається, що з моменту відкриття рахунку, загальна сума зарахованих коштів складає 1 556 674 (один мільйон п'ятсот п'ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят чотири) гривні 99 коп. (а.с. 269 - 310).

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком до шести років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року 1355 гривень; з 01.05.2017 року 1426 гривень; з 01 грудня 1492 гривень. Для дітей віком від шести до вісімнадцяти років прожитковий мінімум складає з 01 січня 2017 року 1689 гривень; з 01.05.2017 року 1777 гривень; з 01 грудня 1860 гривень.

Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, відсутність у нього аліментних обов'язків щодо інших дітей, непрацездатних батьків та наявність мінливого доходу, як суб'єкта підприємницької діяльності, а також з наданих доказів, визнав можливим визначити суму аліментів в твердій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно.

З даним висновком суду погоджується колегія суддів.

Однак, з посиланням суду в мотивувальної частини на «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 ч.ч. 1,2 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду слід змінити, виключивши в мотивувальній частини посилання на «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» , оскільки судом були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі відповідно до ч.1 ст. 184 СК України.

Також, судом першої інстанції при розгляді справи, з ОСОБА_3, відповідача по справі було помилково стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., тобто поза увагою суду залишилась та обставина, що на момент звернення до суду ОСОБА_5, судовий збір за даний позов встановлювався у розмірі 243 грн. 60 коп.

А тому, колегія суддів дійшла до висновку, що судовий збір, який був стягнутий з ОСОБА_3, відповідача по справі повинен бути зменшений до 243 грн. 60 коп., у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Враховуючи всі обставини справи та наявні в матеріалах докази, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2017 року - змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Зменшити стягнення зі ОСОБА_3 на користь держави судового збору, стягнувши судовий збір у в розмірі 243 гривні 60 копійок.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець