Справа № 390/1222/16-ц
Провадження № 2/390/29/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Пасічника Д.І.,

при секретарі Рац М.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без заявлених самостійних вимог: ОСОБА_5, про захист прав споживачів та стягнення грошової суми коштів за не належно виконані роботи згідно договору підряду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про захист прав споживачів та стягнення грошової суми коштів за не належно виконані роботи згідно договору підряду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач за оголошенням в мережі Інтернет знайшла приватного підприємця ОСОБА_4, який займається бурінням свердловин, з яким домовилась про буріння свердловини на території належного їй домоволодіння, що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Бережинка, вул. Боженка, 158, на якому знаходився колодязь без води та свердловина глибиною 4,8 м, яку пробурили інші робітники, а наткнувшись на камінь відмовились проводити подальші роботи. 10.09.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір побутового підряду, згідно якого ОСОБА_4 зобовязався пробурити свердловину на території вказаного домоволодіння, а ОСОБА_1 зобовязалася сплатити вартість виконаних робіт в сумі 15 000 грн. 11.09.2015 року ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 розпочали роботи, однак позивач не була присутня при їх виконанні, оскільки доглядала за онуком в м. Кропивницький. 14.09.2015 року повернувшись додому, відповідач повідомив позивача про виконану роботу та за допомогою насосу накачали воду з колодязю, що знаходився на подвірї позивача, проте домовленість передбачала буріння нової свердловини. Відповідач пояснив, що в старому колодязі є джерело в якому багато води, а тому колодязь було прочищено та поставлено пластикові труби, на підтвердження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за допомогою свого насосу качали воду з колодязя протягом трьох хвилин. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дістали з колодязя насос та повідомили, що ОСОБА_1 має розрахуватися з ними за виконану роботу. 15.09.2015 року ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною приїхав до ОСОБА_1, яка віддала йому 5 000 грн., решту 10 000 грн. позивач віддала 16.09.2015 року, оскільки не мала зазначеної суми при собі, а тому взяла позику. Проте, відповідач повідомив, що виконана робота коштує не 15 000 грн., а 18 500 грн., оскільки роботи проводились в дуже складних умовах. Через чотири дні, позивач за свої кошти придбала насос для води, який мав встановити її знайомий, проте води в колодязі вже не було. Після чого, ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_4 і попросили повернути сплачені кошти в сумі 15 000 грн., за неналежне виконання замовлених робіт, однак ОСОБА_4 повертати гроші відмовився, заявивши, що ОСОБА_1 має заборгованість перед ним в сумі 3 500 грн. Позивач вважає, що не виконання умов договору підряду відповідачем,порушує її права, як споживача, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а тому договір має бути розірвано, а сплачені кошти повернуто.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, та просили їх задовольнити, надали пояснення по обставинам справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, проте надав до суду письмове заперечення на позовну заяву в якому зазначив, що доводи позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а також у позивача відсутнє право на звернення до суду з позовом про захист прав споживачів, оскільки відповідач не здійснює підприємницької діяльності, а також не являється субєктом господарювання, ніколи не був зареєстрований, як фізична-особа підприємець, та не входив до складу керівних органів та засновників юридичних осіб, а тому законодавство про захист прав споживачів не поширюється на відносини, які склалися між сторонами по справі. Крім того, по суті справи зазначив, що дійсно в 2015 році разом із ОСОБА_5 виконував роботи по бурінню свердловини та чистки колодязю, виконаною роботою позивач була задоволена та претензій на той час не мала, однак через деякий час ОСОБА_1 повідомила, що роботи виконано не якісно і вона має проблеми з водою, а тому за виконану роботу розраховуватися вона не має наміру. Обумовлена вартість виконаних робіт становила 3 500 грн., які до теперішнього часу не сплачено позивачем.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та зазначив, що позивачем подано позовну заяву про захист прав споживачів та стягнення коштів, що є похідною вимогою, а тому позивач та його представник мали довести, що правовідносини між сторонами виникли саме в галузі захисту прав споживачів, що регулює Закон України «Про захист прав споживачів», а саме відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Виконавець субєкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Проте, в судовому засіданні спростовано той факт, що ОСОБА_4 є фізичною-особою підприємцем чи іншим субєктом господарювання. За таких обставин позов про захист прав споживачів не може бути придавлений до фізичної особи, оскільки на відносити, що склалися між сторонами по справі Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється. Також, посилання сторони позивача на вимоги ст.865 ЦК України є безпідставними, оскільки відповідач не здійснює підприємницьку діяльність, а відповідно не може виступати стороною договору підряду. Крім того, на підтвердження вчинення усного правочину оформлюється квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший розрахунковий документ, однак вказаних доказів стороною позивача на підтвердження розрахунків між сторонами суду не надано, що свідчить про відсутність підстав стягнення коштів з відповідача.

Третя особа, без заявлених самостійних вимог: ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, проте надав до суду письмове пояснення в якому зазначив, що в 2015 році допомагав ОСОБА_4 здійснювати роботи по бурінню свердловини на території домоволодіння ОСОБА_1, яка прийняла виконану роботу, проте за її виконання не розрахувалася. Просив у задоволені позову відмовити та розглядати справу буз його участі.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Стаття 866 ЦК України визначено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Як передбачено ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», що регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, та у п.п.3, 7, 22 ст.1 зазначено, що виконавець субєкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами; споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 належить по 1/2 житлового будинку, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Бережинка, вул. Боженка, 158, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №19346249 від 27.06.2008 року та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 16.11.2007 року.

Згідно акту від 04.07.2016 року комісією в складі депутатів Бережинської сільської ради та ОСОБА_1 обстежено стан свердловини та придатності її до використання за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Бережинка, вул. Боженка, 158, та встановлено, що свердловина розташована на території домоволодіння і має глибину 4,8 м, (зі слів господині), роботи по бурінню свердловини виконували дві бригади, одна викопала глибиною 4,8 м, а друга бригада, а саме ОСОБА_4 пообіцяли виконати роботи, показали за допомогою дзеркала наявність води і отримали за роботу 15 000 грн. Бригада ОСОБА_4 за своєї ініціативи здійснювали ремонтні роботи іншої криниці, яка розташована на території домоволодіння.

Відповідно до договору від 22.09.2014 року ТОВ «Нива-2010» надали ОСОБА_1 безвідсоткову позику в сумі 3 300 грн. для копання колодязя.

Згідно договору від 14.09.2015 року ТОВ «Нива-2010» надали ОСОБА_1 безвідсоткову позику в сумі 5 000 грн. для риття свердловини питної води, яку ОСОБА_1 повернула, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідчить, що за запитом на ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (ОСОБА_4), відомостей не знайдено.

Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В якості обґрунтування позовних вимог про захист прав споживачів та стягнення коштів за не належно виконані роботи згідно договору підряду сторона позивача посилається на той факт, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір побутового підряду, однак ФОП ОСОБА_4 умов договору не виконано, а тому договір підлягає розірванню, а сплачені кошти поверненню. Також сторона позивача посилаються на Закон України «Про захист прав споживачів», що регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, проте у судовому засіданні встановлено, щоОСОБА_4 не здійснює підприємницької діяльності, а також не являється субєктом господарювання, не зареєстрований, як фізична-особа підприємець, а також не входить до складу керівних органів та засновників юридичних осіб, а тому законодавство про захист прав споживачів не поширюється на відносини, які склалися між сторонами по справі.

Також, посилання сторони позивача на вимоги ст.865 ЦК України є безпідставними, оскільки відповідач не здійснює підприємницьку діяльність, а відповідно не може виступати стороною договору підряду. Крім того, на підтвердження вчинення усного правочину оформлюється квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший розрахунковий документ, однак вказаних доказів стороною позивача на підтвердження розрахунків між сторонами суду не надано, що свідчить про відсутність підстав стягнення коштів з відповідача.

Крім того, суд критично оцінює акт обстеження стану свердловини від 04.07.2016 року, який надано стороною позивача, оскільки роботи виконувались у вересні 2015 року, а відповідний акт складено майже через рік після виконання робіт, також до акту не долучено будь-яких доказів, що підтверджують наявність у членів комісії необхідних знань у відповідній галузі для зазначених у акті обстежень.

Таким чином, зваживши у сукупності надані сторонами докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано належних і допустимих доказів, якими підтверджуються позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.203, 215, 216, 526, 629, 865, 866 ЦК України, Закон України «Про захист прав споживачів», ст.ст.10, 11, 54, 57, 59, 60, 64, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без заявлених самостійних вимог: ОСОБА_5, про захист прав споживачів та стягнення грошової суми коштів за не належно виконані роботи згідно договору підряду відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя