№ 468/1403/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

23.10.2017 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" про визнання права власності на житловий будинок.

Із змісту позовної заяви слід, що у 1987 році позивачу ОСОБА_1, як переселенцю, було передано колгоспом "Аванград" будинок №31, який розташований по вулиці С.Бойченка (стара назва Садова) в селі Мар`ївка Баштанського району Миколаївської області. Передача будинку була оформлена актом від грудня 1987 року. В подальшому рішенням виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради народних депутатів №24 від 26 травня 1992 року було вирішено передати позивачу у приватну власність вказаний будинок. На підставі даного рішення Баштанським БТІ 11 серпня 1993 року було зареєстровано право власності позивача на даний будинок. При звернені до державного реєстратора з питання реєстрації права власності на будинок, останнім було відмовлено позивачу у здійснені такої реєстрації в звязку з ненаданням належних правовстановлюючих документів.

Дана заява не відповідає вимогам ЦПК, а саме статті 119.

- відповідно до вимог п.5 та 6 ч. 2 вказаної статті, заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Із змісту акту приймання-передачі від 1987 року вбачається, що відповідачу було передано даний будинок з надвірною спорудою у вигляді сараю, що були побудовані в 1986 році. Проте, з копії технічного паспорту на даний будинок вбачається, що в подальшому в будинку мали місце додаткові побудування, а саме тамбур в 1994 році.

В свою чергу позовна заява не містить зазначення належних та допустимих доказів стосовно того, що дана побудова не є самочинним будівництвом (дані Баштанського БТІ) та за можливості їх не додано до позовної заяви.

Так, відповідно до ст. 105 ЦК УРСР громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19.09.75 за №9 «Про практику застосування судами України статті 105 Цивільного кодексу України» (що діяла на час виникнення правовідносин) розяснено, що вирішуючи позови про право власності на самовільно споруджені жилі будинки або прибудови, в тому числі пов'язані з купівлею-продажем, міною, даруванням, спадкуванням останніх, а також вимоги про поділ цих будівель між учасниками будівництва і визначення порядку користування приміщеннями в них, про відшкодування витрат, понесених на самовільне будівництво, суди повинні враховувати, що щодо таких жилих будинків і прибудов не виникає прав і обов'язків власника ні в осіб, які їх спорудили, ні в осіб, які уклали щодо них угоди. Самовільно споруджені будинки чи прибудови не можуть бути об'єктом права приватної власності і на них не може бути звернено стягнення за виконавчими документами; вони не можуть бути продані з прилюдних торгів або передані у власність кредиторам.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на неможливість зареєструвати право власності на вищевказане спірне нерухоме майно у державного реєстратора, що свою чергу обумовлено роз'ясненням останнього про те, що довідка СТОВ "Авангард" про сплату вартості будинку в повному обсязі не є належною довідкою фінансового органу за для можливості проведення державної реєстрації права власності.

Відповідно до п. 9 Додатку №1 до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, акти про передачу будинків у власність переселенцям при наявності рішень про це виконкомів районних Рад депутатів трудящих і довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю є самостійними правовстановлюючими документами, на підстав яких проводилась реєстрація будинків і домоволодінь у містах і селищах міського типу Української УРСР.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем під час звернення до державного реєстратора з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно мало місце надання останньому відповідного акту про передачу будинку та рішення виконавчого комітету Мар'ївської сільської ради, а також довідки про сплату вартості будинку в повному обсязі.

За таких обставин, позовна заява потребує додаткового обґрунтування щодо необхідності захисту порушених прав саме в судовому порядку шляхом визнання права власності на майно (зокрема, в частині того, що довідка СТОВ "Авангард" про сплату вартості будинку в повному обсязі за змістом та формою не відповідає вимогам законодавства, що вимагались до довідок фінансових відділів про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю, правомірність дій державного реєстратора щодо відмови у здійсненні державної реєстрації права власності, неможливість надання державному реєстратору належної довідки (за змістом та формою) про остаточний розрахунок переселенця за одержану будівлю, тощо).

Із викладеного слід, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а тому це є підставою для залишення її без руху для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя , -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" про визнання права власності на житловий будинок - залишити без руху.

Надати позивачу строк, для виправлення вказаних в ухвалі недоліків але не пізніше пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, розяснивши, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява вважається неподаною і повертається.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ