Справа № 594/1207/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сапогівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить 2/3 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 1, 60 га, що знаходиться на території Сапогівської сільської ради.

Поряд з тим, зазначив, що ще за життя, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3, померла, на випадок своєї смерті, належне їй майно, заповіла йому. Проте свої спадкові права на частину будинковолодіння та земельну ділянку, що належали ОСОБА_3 оформити не може, оскільки приватним нотаріусом Пікуль Г.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

А тому, просив суд визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та право власності на земельну ділянку площею 1, 60 га, що знаходяться на території Сапогівської сільської ради, та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, який було втрачено.

Сторони в судове засідання на розгляд справи не з»явилися. Позивач ОСОБА_1 в поданій до суду заяві просив справу слухати у його відсутності.

Представник відповідача Сапогівської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від сільського голови ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій такий просив справу слухати у відсутності представника відповідача, зазначивши, що відповідач заперечень щодо позову не має.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_6, що стверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого 01 серпня 2006 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, до складу якої входила ? частина будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 та яку фактично прийняла його дружина ОСОБА_3, оскільки проживала разом з ним на день його смерті, однак спадкових прав на себе не оформила. Наведене вбачається з довідки Сапогівської сільської ради №279/02-12 від 01.08.2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Сапогів Борщівського району померла ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого 18 лютого 2014 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла своєму онукові - позивачу ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сапогівської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 260.

Після смерті ОСОБА_3, позивач прийняв спадщину, подавши заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. про прийняття такої, на підставі чого до майна померлої було заведено спадкову справу №86/2016, крім того, 03 липня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на 2/3 частини будинковолодіння, що в АДРЕСА_1, з них 1/3 належала ОСОБА_3, та 1/3 належала її чоловіку ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, спадщину якого вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав та на земельну ділянку площею 1, 60 га, що знаходиться на території Сапогівської сільської ради та належала померлій ОСОБА_3 згідно Державного акту, однак у цьому йому було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того у зв»язку з тим, що в Витязі з Державного земельного кадастру, дані про власника земельної ділянки записані як ОСОБА_3, тоді як в свідоцтві про смерть НОМЕР_3, виданого Сапогівською сільською радою, дані спадкодавця зазначені як ОСОБА_3. Наведене вбачається з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. №427/02-31 від 03.07.2017 року.

Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла ОСОБА_3 відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власніть") ОСОБА_6, ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 були його членами, що стверджено копією особового рахунку з погосподарської книги Сапогівської сільської ради за 1991 - 1995 роки, особовий рахунок НОМЕР_4 на ім»я ОСОБА_6, довідкою Сапогівської сільської ради №784 від 06.10.2016 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1, на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1. Однак, у визначеному законом порядку, померлі ОСОБА_6 та ОСОБА_3, за життя, не оформили своє право власності на належну частину будинковолодіння. Окрім того встановлено, що після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_3 фактично набула право власності ще на 1/3 частину спірного будинковолодіння.

З виписки з рішення 13 сесії 21 скликання Сапогівської сільської ради Борщівського району від 08.11.1993 року, наданої Сапогівською сільською радою, вбачається, що ОСОБА_6 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 58 га, з них для обслуговування житлового будинку 0, 25 га та 0, 33 га для ведення особистого підсобного господарства.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1, 60 га, що знаходиться на території Сапогівської сільської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_5, що вбачається з його копії. Крім того, наведене вбачається і з виписки списку громадян, яким передаються земельні частки /паї/ в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сапогівської сільської ради за рахунок агрофірми «Вікторії» Борщівського району, який є додатком №2 до рішення сесії Сапогівської сільської ради №8 від 24.05.2002 року.

Як вбачається з наданого позивачем випуску газети "Галицький вісник плюс" № 42 від 21 жовтня 2016 року, у такій розміщено оголошення про те, що загублений державний акт на землю НОМЕР_5, виданий на ім»я ОСОБА_3, вважати недійсними.

Судом також встановлено, що окрім позивача, як спадкоємця за заповітом, інші особи своїх прав на спадкове майно померлої ОСОБА_3 не заявляли. Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 86/2016, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_3.

Зазначене випливає з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. №427/02-31 від 03.07.2017 року, .

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 02.07.2016 року, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_8, інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 99957 грн.

Згідно інформаційної довідки, виданої 01.08.2017 року Відділом у Борщівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1, 60 га належної ОСОБА_3, становить 33657, 40 грн.

Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об"ємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області, право власності на 2/3 частини житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку площею 1, 60 га, кадастровий НОМЕР_6,що знаходиться на території Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, на яку було видано Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_5, від 18.08.2002 року на ім»я померлої.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні - в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: