Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/2820/16-ц Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 47 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Свої вимоги обґрунтовував тим, що є власником земельної ділянки площею 0,0123 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Частину даної земельної ділянки самовільно зайняла сусідка ОСОБА_2, здійснивши прибудову до своєї частини будинку, бетонною стінкою якої перекрила доступ до дерев'яної стіни його квартири. Уповноваженою особою Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області неодноразово виносилися приписи щодо відповідача з вимогою демонтувати прибудову, які останньою проігноровані. Незаконні дії ОСОБА_2 позбавили його можливості розпоряджатися власною земельною ділянкою на свій розсуд. За таких обставин просив усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні власною земельною ділянкою шляхом знесення самочинної прибудови та приведення частини його земельної ділянки у придатний для використання стан за рахунок відповідача.

Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 13 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що спірна земельна ділянка є його приватною власністю, а відповідач у незаконний спосіб позбавила його права мирно володіти своїм майном, тобто використовувати власну земельну ділянку на свій розсуд. Окрім того, висновок суду про те, що самочинність прибудови до будинку не знайшла свого підтвердження, не відповідає матеріалам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що земельні ділянки сторін є суміжними, будівельні роботи відповідачем не завершені та питання щодо проведення перебудови не розглядалося. Не встановлено й того, що проведення перебудови є неможливим. На час проведення будівельних робіт розмежування сусідніх земельних ділянок у точці спірної прибудови не здійснено, а тому застосування ст.ст.391,376 ЦК України є неможливим.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом установлено, що сторонам належить по ? частки кожному в праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Так, ОСОБА_1 користується приміщеннями квартири №4, а ОСОБА_2 користується приміщеннями квартири №3. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку.

Відповідно до копій рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 03 вересня 2008 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0123 га за кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 (а.с.6,11,19,28).

У матеріалах справи відсутні докази про скасування у встановленому законом порядку вищевказаного рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання неналежно оформленого договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на нерухоме майно, яким визнано за ОСОБА_1 право власності, зокрема, на земельну ділянку площею 0,0123 га, або скасування державної реєстрації права власності на відповідне нерухоме майно за позивачем.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0307 га за кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в АДРЕСА_1, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 (а.с.15,146). Державний акт виданий відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 червня 2006 року №2-786.

Справа, що перебуває на розгляді в Овруцькому районному суді Житомирської області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом не стосується вищевказаних земельних ділянок, а стосується іншої земельної ділянки площею 0,0150 га, тому й розгляд даної справи не зупинявся.

Із дослідницької частини висновку судової земельно-технічної експертизи від 18 травня 2017 року №747/05.17 убачається, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 межує із земельною ділянкою за кадастровим номером НОМЕР_2. Відтак, сторони є власниками сусідніх земельних ділянок.

Зміст добросусідства відповідно до частини другої ст.103 ЗК України полягає у тому, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Проте, за висновком судової земельно-технічної експертизи від 18 травня 2017 року №747/05.17 добудова, зроблена відповідачем під час проведення робіт по реконструкції її квартири №3, розташована на двох земельних ділянках з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с.224). Дана добудова частково розташована на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить позивачу. Так, пляма частини добудови, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, має форму трикутника площею 0,87 кв.м, одна сторона якого прилягає до зовнішньої стіни приміщення кімнати поз. 4-3, якою користується ОСОБА_1 На плані-схемі, представленої у додатку №3-4 висновку вищевказаної експертизи, трикутник зображено червоним у клітинку кольором із зазначенням наступних його сторін: 2,18 - 0,80 - 2,32 (а.с.230).

Відповідно до частини першої ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Проте, позивач не надавав дозволу відповідачу на зайняття останньою частини його земельної ділянки. Вона це зробила свавільно без його згоди, тобто самоправно. Оскільки відповідач порушила основоположне право позивача на мирне володіння своїм майном, то права ОСОБА_1, як власника земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, порушені, а порушене право підлягає судовому захисту.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частина третя ст.152 ЗК України передбачає не вичерпний перелік шляхів захисту прав громадян на земельні ділянки, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права.

Позивач просить знести всю прибуду, але ж вона лише частково знаходиться на його земельній ділянці, а тому апеляційна скарга задовольняється частково.

Поряд із цим, ураховуючи, що підставами позову є фактичні обставини, що мають місце і наведені у заяві, а предметом доказування під час судового розгляду є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору для захисту порушеного права.

Саме по собі посилання позивача на свавільне зайняття відповідачем частини його земельної ділянки є вірним та доводиться матеріалами справи, а тому передусім йдеться про захист права власності. Норма ж ст.376 ЦК України враховується в даних правовідносинах остільки, оскільки не суперечать змісту та пріоритету права власності позивача на конкретну земельну ділянку. Вимога про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 шляхом знесення самочинно збудованої прибудови, у контексті захисту права власності не суперечить закону, оскільки є одним із законних способів усунення перешкод у здійсненні цього права. Так, усунення перешкод позивачу в користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення її частини передбачає знесення не всієї прибудови, а лише її частини, яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,87 кв.м, а відтак за суттю фактично передбачає перебудову прибудови у такий спосіб, щоб звільнити земельну ділянку площею 0,87 кв.м.

Хоча знесення частини прибудови є крайнім заходом, але використані законодавством України інші заходи щодо врегулювання спору та притягнення винної особи до відповідальності позитиву не принесли, а тому питання істотності та технічної можливості не є вирішальними для розгляду даного спору (а.с.63-68).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду скасовує заочне рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.309 ЦПК України та ухвалює нове рішення, яким зобов'язує відповідача за власний кошт усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні позивачем належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1 шляхом знесення частини прибудови, яка займає площу 0,87 кв.м вищевказаної земельної ділянки, з приведенням цієї частини земельної ділянки у попередній стан. Роботи ж слід провести за кошти відповідача у зв'язку з тим, що права позивача порушені з вини ОСОБА_2

Відповідно до положень частини першої ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені витрати на суму 6 200 грн., пов'язані з проведенням судової земельно-технічної експертизи, та на суму 966 грн. 11 коп., що пов'язані з явкою до суду та понесені на переїзд, оскільки з вини ОСОБА_2 справа доведена до суду. Решта не підлягає до стягнення, приймаючи до уваги ту обставину, що участь у суді апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Оскільки позивач, на користь якого ухвалюється рішення, звільнений пунктами 9 та 10 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору як інвалід 2-ої групи та особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до 1 категорії, то судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. покладається на відповідача та стягується з останньої в дохід держави (а.с.18,32).

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення за власні кошти частини прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1, яка займає площу 0,87 кв.м та має форму трикутника, одна сторона якого прилягає до зовнішньої стіни приміщення кімнати поз.4-3, якою користується ОСОБА_1, та позначена червоною плямою у додатку №3-4 висновку судової земельно-технічної експертизи від 18 травня 2017 року №747/05.17.

Після знесення зобов'язати ОСОБА_2 за власний кошт привести частину земельної ділянки площею 0,87 кв.м, кадастровий номер якої НОМЕР_1, у придатний для використання стан.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 200 грн. витрат, пов'язаних із проведенням судової експертизи та 966 грн. 11 коп. витрат, що пов'язані з явкою до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді: