Справа № 572/351/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Слободянюк Б.К.

при секретарі - Кудіній А.Р.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 співвідповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_6 Мні.О., ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Сарненського району Рівненської області про встановлення факту родинних відносин та визнання пр.ава власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 в якому просить встановити факт,с що вона є племінницею ОСОБА_8, яка померла 23.06.2016 року; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 право власності на житловий будинок №21 по вул.. Лесі Українки в с. Тинне Сарненського району Рівненської області, як на спадкове майно; усунути ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, як спадкоємців пятої черги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є дочкою ОСОБА_9, рідною сестрою по батьку якої була ОСОБА_8, яка їй є тіткою.

23.06.2016 року померла її тітка ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Тинне Сарненського району Рівненської області по вул.. Лесі Українки,21. ОСОБА_8 у шлюбі не перебувала та власних дітей немала, а тому спадкоємців першої та другої черги немає.

Позивач, як племінниця має право на успадкування майна, яке належало її тітці, в звязку з чим звернулася до Сарненської районної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_8, іншим ніж судовим шляхом встановити факт родинних відносин та визнати право власності на спадкове майно немає можливості.

Крім позивача та третіх осіб, заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_12, які також є племінниками ОСОБА_8, у видачі свідоцтва про право на спадщину їм теж .е було видано

ОСОБА_1 в заяві про збільшення позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 самоусунулись від догляду за тіткою, яка потребувала допомоги по господарству, в городі та за самою тіткою, яка через похилий вік та безпорадний стан не могла себе обслуговувати та доглядати за господарством. Не надавали ні моральної ні матеріальної допомоги ОСОБА_8, не навідувалися до тітки. В звязку з чим просить усунути їх від спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення згідно позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради письмовою заявою позов визнав в повному обсязі. В судовому засіданні представник сільської ради ОСОБА_4, пояснив, що ОСОБА_1 є родичкою покійній ОСОБА_8, та приїжджала до неї разів десять на рік. Вважає, що ОСОБА_8 враховуючи її вік та фізичний стан потребувала сторонньої допомоги, хто займався її похованням йому невідомо.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_5 позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_8 була його тіткою, тому він я к племінник звернувся своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як претендує на її частину. Повідомив, що з тіткою проживав ОСОБА_10, від догляду за тіткою не самоусувався та час від часу її навідував, був у неї за три дні до її смерті, крім того здійснив її поховання. Позов ОСОБА_1 вважає безпідставним, у задоволенні якого слід відмовити Аналогічні пояснення дали відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які також пояснили, що не самоусувалися від догляду за тіткою та навідували її. ОСОБА_6 в письмовій заяві зазначив, що позивач та її сестри і брат є троюрідними племінниками ОСОБА_8, а він з братом та сестрою є рідними племінниками, посилався на ст..1265 ЦК України про те, що спадкоємці ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, а тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за недоведеністю.

Треті особи ОСОБА_11 та ОСОБА_10 письмовими заявами позовні вимоги підтримали, не заперечили щодо його задоволення.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 дали суду показання про те, що батько померлої ОСОБА_8 був дідом як для позивача та третіх осіб так і для відповідачів, оскільки він мав дві жінки, які були між собою сестрами, а тому ОСОБА_1 приходиться племінницею померлій ОСОБА_8. Показали, що саме позивач часто приїжджала до ОСОБА_8 та допомагала їй по господарству, обробляла город, мила її та прала одяг. Свідок ОСОБА_13 вказала, що похованням займався ОСОБА_4, однак за гроші померлої ОСОБА_8

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, представників відповідачів, показання свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Згідно із ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1 серії ЯЭ №620114 від 08.04.1957 року матірю її є ОСОБА_9.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №341453 від 27.05.1978 року встановлено, що ОСОБА_16 та ОСОБА_15 уклали шлюб 27.05.1978 року, після чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_16.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 серії І-ГЮ №341127 від 15.03.1974 року встановлено, що її батьками є ОСОБА_17 та ОСОБА_18.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 серії ІІ-ГЮ №280206 від 24.07.1980 року матірю ї є ОСОБА_19, а в графі батько стоїть прочерк.

Відповідно до інформації наданої сільським головою ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_4 від 29.05.2017 року за вихідним №257 на адвокатський запит ОСОБА_2 встановлено, що згідно погосподарської книги №2 за 1950-1952 роки склад сім'ї ОСОБА_17 був наступний: дружина - ОСОБА_18,ІНФОРМАЦІЯ_4; син від ОСОБА_18 ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_5; син від ОСОБА_18 ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_6; сестра дружини ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_7; син від ОСОБА_22 - ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_8; дочка від ОСОБА_22 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9; дочка від ОСОБА_22 ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_10; син від ОСОБА_22 ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_11; син від ОСОБА_22 ОСОБА_26, ІНФОРМАЦІЯ_12, дана інформація підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією погосподарської книги за 1950-1951 роки.

З досліджених вище доказів випливає, що батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 в свідоцтві про народження якої в графі батько стоїть прочерк був ОСОБА_17, оскільки, в свідоцтвах про народження всіх дітей по батькові зазначено ОСОБА_27(ович), а в графі батько стоїть прочерк, а згідно досліженої довідки та погосподарської киги встановлено, що мати ОСОБА_8 проживала однією сім"єю з ОСОБА_17 та сестрою ОСОБА_18, що також підтверджується показаннями свідків. Отже, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були рідними сестрами, а позивач є племінницею ОСОБА_8, та спадкоємцем пятої черги за законом після смерті ОСОБА_8

З огляду на наведе в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи відповідача ОСОБА_6 про те, що позивач є троюрідною племінницею померлої ОСОБА_8, та підлягає усуненню від права на спадкування, як родич дальшого ступеня споріднення, оскільки, вони є спадкоємцями однієї черги та одного ступеня споріднення, отже мають право на спадкування.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №191786 від 24.06.2016 року встановлено, що ОСОБА_8 померла 23.06.2016 року.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №21 по вул.. Лесі Українки в с. Тинне Коток ОСОБА_27 є власником даного будинку.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.07.2014 року ОСОБА_8 мала у власності житловий будинок загальною площею 54,1 кв.м., загальною площею 76,4 кв.м. в с. Тинне Сарненського району Рівненської області по вул.. Лесі Українки,21.

Постановою державного нотаріуса Сарненської державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_28 від 08.02.2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої 23.06.2016 року тітки ОСОБА_8 у звязку з не підтвердженням факту родинних відносин.

З матеріалів спадкової справи №267/2016 до майна померлої 23.06.2016 року ОСОБА_8 судом встановлено, що крім ОСОБА_1 з заявами про прийняття спадщини звернулися у встановлені законом строки : ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_10. Крім того, ОСОБА_29 у встановлені законом строки для прийняття спадщини відмовилася від неї на користь ОСОБА_1

Згідно довідки виданої ОСОБА_3 сільською радою 24.06.2016 року №29 встановлено, що ОСОБА_10 проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_13 разом з тіткою ОСОБА_8 і всели спільне господарство.

Стороною позивача було долучено спільну заяву жителів села Тинне, якою вони підтвердили факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10 дійсно доглядали тітку ОСОБА_8, дана заява підписана жителями села, підпис яких посвідчений секретарем Тинненської сільської ради 28.03.2017 року, однак суд вважає дану заяву неналежним та недопустимим доказом в звязку з тим, що показання свідків заслуховуються безпосередньо в судовому засіданні згідно ст.ст.63, 182 ЦПК України або згідно ст.. 183 ЦПК України показання свідків, зібрані за судовими дорученнями в порядку забезпечення доказів оголошується і досліджуються в судовому засіданні.

Відповідно до накладних №12691, 2160 від 23.06.2016 року встановлено, що поминальний обід ОСОБА_8 та домовину, вінки ритуальні оплачував ОСОБА_4

Відповідно до довідки №20 від 05.05.2017 року виданої амбулаторією загальної практики сімейної медицини ОСОБА_3 дільниці встановлено, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебувала на диспансерному обліку на не зверталася за медичною допомогою в ОСОБА_3 дільничу лікарню.

Згідно довідки виданої ОСОБА_3 сільською радою 04.05.2017 року №219 встановлено, що згідно по господарської книги №3 житловий будинок №18 по вул.. Лесі України в с. Тинне рахується за ОСОБА_10, в ньому ж він і зареєстрований.

Згідно довідки виданої ОСОБА_3 сільською радою 04.05.2017 року №220 встановлено, що згідно по господарської книги №3 за адресою с. Тинне, вул. Лесі Українки,21 в даному будинку була зареєстрована лише ОСОБА_8, яка померла 23.06.2016 року.

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво. Крім того, в таких випадках слід обов'язково з'ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги саме від того спадкоємця, стосовно якого порушено питання про усунення від права на спадкування, за умови отримання її від інших осіб, та чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу.

На необхідність з'ясування таких обставин також звернув увагу Верховний Суд України у п. 6 постанови Пленуму № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування".

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Проте, з довідки амбулаторії загальної сімейної медицини ОСОБА_3 дільниці від 05.05.2017 року було встановлено, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебувала на диспансерному обліку та не зверталася за медичною допомогою в ОСОБА_3 дільничу лікарню, отже, з даної довідки можливо зробити висновок, що спадкодавець не перебувала у безпорадному стані та не потребувала у зв'язку з цим сторонньої догляду, сам по собі похилий вік спадкодавця не дає підстав вважати, що вона перебувала в безпорадному стані .

Разом з тим, в судовому засіданні було встановлено з пояснень сторін, що разом з померлою ОСОБА_8 проживав ОСОБА_10, який надавав їй необхідну допомогу, крім того, таку допомогу надавала і позивач, що ніким не оспорюється.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Судом не встановлено фактів, які б свідчили про те, що спадкодавець ОСОБА_8, яка отримувала допомогу від позивача та її брата, додатково потребувала її та просила про неї ще відповідачів, та що останні, маючи змогу надати тітці допомогу, ухилялися від її надання.

За змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні викладених вище обставин і доведеності зазначених вище фактів в їх сукупності спадкоємці можуть бути усунені судом від права на спадщину.

Оскільки, у даній справі таких сукупних обставин судом не встановлено, в задоволенні позову в частині усунення ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, як спадкоємців пятої черги слід відмовити.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом було встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу спадщини, яка не охоплена заповітом та складається з житлового будинку, що знаходиться в с. Тинне Сарненського району Рівненської області по вул.. Лесі Українки,21.

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

В судовому засіданні було встановлено, що всі спадкоємці є спадкоємцями пятої черги.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців). Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

При вирішенні частки у спадщині, яка має належати ОСОБА_1 суд дійшов до наступного висновку.

З досліджених матеріалів спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_8 23.06.2016 року встановлено, що шість спадкоємців звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини у строки встановлені ст.1270 ЦК України, один спадкоємець ОСОБА_29 відмовилася від частки у спадщині на користь ОСОБА_1, у строки встановлені ст. 1270 ЦК України.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали до нотаріальної контори заяви якими відмовилися від спадкування на користь ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в суді. В матеріалах спадкової справи містяться заяви вказаних осіб про те, що вони приймають спадщину, яка залишилися після смерті ОСОБА_8, заяви, які мали бути подані протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини про відмову від спадщини на корить ОСОБА_1 в матеріалах спадкової відсутні.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття

спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись

усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

З огляду на вище наведене за ОСОБА_1 слід визнати 2/7 частини житлового будинку в с. Тинне Сарненського району Рівненської області по вул.. Лесі Українки,21 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, з урахуванням 1/7 частки спадкового майна, від якого на її користь відмовилася ОСОБА_29.

На підставі ст.ст., 15,16, 1216, 1217, 1218, 1224,1265, 1267, 1270, 1273, 1274 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", керуючись ст. ст. 60, 63, 182, 183, 256, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_14 є племінницею ОСОБА_8, яка померла 23.06.2016р.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_14 в порядку спадкування за законом право власності на 2/7 частини будинку №21 по вул. Л.Українки в селі Тинне Сарненського району Рівненської області, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_8, яка померла 23.06.2016р .

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: підпис з оригіналом згідно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_30