Справа № 474/846/17
Провадження № 6/474/44/17
УХВАЛА

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

27.10.17 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1, погодженого начальником відділу ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, -

встановив:

27.10.2017р. до суду надійшло подання старшого державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 (далі - державний виконавець), в якому останній, посилаючись на приписи ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України, п. 8 ст. 19, п. 4 ст. 20 Закону України Про державну прикордонну службу України, п. п. 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення № 231 від 31.03.1995р., ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 олександровича (далі - боржник), ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, Миколаївська обл., Врадіївський р-н, смт. Врадіївка, вул. Заводська (Енгельса), 16, до виконання зобов'язань покладених на нього виконавчим документом № 474/570/16-ц, виданим 27.09.2016р. про стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 29.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК України визначено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, проте 27.10.2017р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує вимоги подання та просить розглянути справу за її відсутності.

Дослідив матеріали подання державного виконавця судом встановлено наступне.

На виконання рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 15.09.2016р., яке набрало законної сили 26.12.2016р., у справі № 474/570/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, видано виконавчий лист.

Так, згідно вказаного рішення суду стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 29.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

04.10.2016р. по вищевказаному виконавчому листу державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52495520, з якою боржник 13.12.2016р. особисто ознайомлений під підпис та попереджений про несплату аліментів, та в якій зокрема боржнику роз'яснено порядок оскарження постанови в межах 10 робочих днів та зазначено ідентифікатор доступу та адресу в мережі інтернет де сторони виконавчого провадження мають право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Згідно довідки-розрахунку по сплаті аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, заборгованість за період з 29.08.2016р. по 29.09.2017р. становить 13 215 грн. 87 коп.

Відповідно до інформації наданої на електронні запити до ДПІ та ПФ України встановлено, що інформація стосовно боржника в базі даних відсутня.

Згідно інформаційної довідки № 98961743 від 29.09.2017р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна інформація щодо субєкта ОСОБА_3 накладено вид обтяження арешт нерухомого майна та заборонено відчужувати все нерухоме майно боржника.

03.10.2017р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення доходів боржника та направлено на виконання за місцем одержання доходів в ФГ Д-Аллель.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має правоу разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому суд вважає, що поняття ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі дії або бездіяльність боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Зі змісту ст. 377-1 ЦПК України вбачається, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 якого передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Отже, враховуючи вимоги закону, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тягар доказування по якому покладається виключно на державного виконавця.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

З досліджених матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем було вжито всіх можливих заходів для примусового виконання рішення суду, а боржник в повній мірі обізнаний про відкриття виконавчого провадження, право та порядок ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, свої обов'язки в рамках виконавчого провадження, суть дій, які необхідно вчинити для виконання рішення суду.

Однак, згідно довідки-розрахунку по сплаті аліментів за період з 29.08.2016р. по 29.09.2017р., боржником з січня 2017 року по вересень 2017 року сплачено аліменти в сумі 1 615 грн. 99 коп., що, в свою чергу, свідчить про недоведеність ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду, а тому подання є безпідставним, необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1, погодженого начальником відділу ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Г. Сокол