Провадження № 2/470/266/17
Справа № 470/623/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування 1/2 частиною житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів у якому зазначила, що на праві власності їй належить ? частина житлового будинку № 30 розташованого по вул.Спортивній (вул.Червоноармійська) в смт. Березнегувате Миколаївської області. У житловому будинку зареєстроване місце проживання відповідачів її сина та доньки, які фактично з 2016 року у будинку не проживають, звязків із нею не підтримують. Посилаючись на те, що реєстрація місця проживання відповідачів у належній їй частині будинку позбавляє її у повній мірі користуватися наданими їй правами, позивач просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування ? частиною житлового будинку розташованого по вул.Спортивній,30 в смт.Березнегувате Миколаївської області.

Ухвалою суду від 07 листопада 2017 року первісного відповідача ОСОБА_4 було замінено належним відповідачем ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Оскільки позивач та відповідач ОСОБА_3 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач ОСОБА_2 не з'явилась в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.

З матеріалів справи, а саме з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 056631 виданого Березнегуватською селищною радою 13.08.2003 року за № 97 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 1337641 від 27.08.2003 року убачається, що позивач є власником ? частки житлового будинку розташованого по вул.Червоноармійська,85 в смт.Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради № 75 від 12 жовтня 2009 року «Про впорядкування адресного господарства» адресу житлового будинку позивачки по вул.Червоноармійська,85 в смт.Березнегувате Миколаївської області було змінено на вул.Спортивну,30 (а.с.10).

З довідки виданої виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради № 2625 від 28.08.2017 року слідує, що у вказаному будинку окрім позивачки також зареєстроване місце проживання відповідачів, сина та доньки позивачки та ОСОБА_5 внучки позивачки (а.с.7). Однак з акту обстеження від 28 серпня 2017 року убачається, що позивачка проживає у будинку одна (а.с.11).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб .

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених правових норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачі без поважних причин не проживають у ? частині будинку належній позивачці, беручи до уваги те, що реєстрація у будинку місця їх проживання створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй нерухомим майном, на підставі ст. 391 ЦК України суд доходить висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування ? частиною житлового будинку № 30 по вул. Спортивна в смт.Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, що належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова