Справа № 2/593/327/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до Бережанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді двох будинковолодінь, що знаходяться в АДРЕСА_1, і хоч вона згідно заповіту є спадкоємцем частини цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного майна, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивачка не з"явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник Бережанської міської ради у судове засідання також не з`явився, представив суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, щодо вирішення заявлених вимог покладається на думку суду.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги заяви сторін і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки матір позивачки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то питання про спадкування належного їй майна слід вирішувати, керуючись чинним нині Цивільним Кодексом України.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261 та ч.3 ст.1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття

спадщини не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивачка на день відкриття спадщини проживала в АДРЕСА_1 у належному її матері будинковолодінні.

Цей факт підтверджується оглянутими в судовому засіданні документами, а саме: будинковою книгою; інвентарною справою на будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка заведена на ім"я спадкодавиці ОСОБА_3; зведеним оціночним актом по будинковолодінню, який був виданий 24 квітня 2006 року Бережанським ОК МБТІ та довідкою за №1-48, виданою 24 березня 2017 року Бережанським ОК МБТІ; рішенням виконавчого комітету Бережанської міської ради за № 488 від 17 травня 2007 року.

Із свідоцтва про смерть видно, що матір позивачки померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина у склад якої поряд з іншим майном також входить і будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Із заповіту, складеного 5 серпня 2003 року ОСОБА_3 та посвідченого Бережанською райдержнотконторою, видно, що спадкодавиця на випадок своєї смерті розпорядилася своїм майном: належне їй будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповіла своїй дочці ОСОБА_5, а будинковолодіння, що в АДРЕСА_1, заповіла своїй дочці-позивачці ОСОБА_2.

Пояснення позивачки, викладені нею у позовній заяві, свідчать також про те, що її матір на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном та, склавши заповіт, належний їй житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, заповіла їй. Вона, як спадкоємець майна матері після її смерті звернулася в держнотконтору із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документу, який би свідчив про належність її матері зазначеного будинковолодіння, не мала змоги переоформити його на себе.

Вищевказаний факт підтверджується заявою, поданою позивачкою 21 березня 2017 року в держнотконтору про прийняття спадщини після смерті її матері та письмовим повідомленням Бережанської держнотконтори за № 1238/02-14 від 26 липня 2017 року.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що матір позивачки склала заповіт на користь позивачки, а остання не мала можливості переоформити цю спадщину на себе через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці зазначеного будинковолодіння, а так як вона фактично прийняла спадщину, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3 10, 14, 60, 212-215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.