Справа № 359/5721/17
Провадження № 2/359/2121/2017
04 грудня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Степаненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені),-
24.07.2017 позивач ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання спільної доньки ОСОБА_3 у розмірі 53 334,14 гривень, а також неустойку(пеню) у звязку з несплатою аліментів у розмірі 16 471,21 гривень (а.с.2,3).
Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. З серпня 2005 року по липень 2008 року, вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2, від яких мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2009 р. з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.07.2009 р. і до повноліття дитини. Згідно рішення було видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Однак, відповідач нарахований державним виконавцем розмір щомісячних аліментів не сплачував у повному обсязі та й взагалі не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. У звязку з несплатою аліментів та виникненням заборгованості, за заявою позивача в 2013 році відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності. Зазначила, що відповідач зобовязання по сплаті аліментів так і не виконує, внаслідок невиконання рішення суду станом на 01.04.2017 року утворилася заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 53 334,14 гривень.
Також вважає, що у відповідності до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка станом на 01.04.2017 року становить 16 471грн. 21 коп.
У судове засідання позивач не заявилася, однак від неї надійшла заява, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи..
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень щодо позову до суду не надійшло.
Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2009 року, позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання його дочки ОСОБА_4, 16.11.2007 року, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.07.2009 р. і до повноліття дитини.( а.с.7).
На підставі рішення суду виданий виконавчий лист № 2-2889/2009 від 22.09.2009 року (а.с.10).
За злісне та умисне ухилення від сплати аліментів, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України і призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт( а.с.11,12).
З тексту вироку вбачається, що боржник ОСОБА_2 існування заборгованості по аліментам за виконавчим листом не заперечував, зобовязався вжити заходів щодо сплати заборгованості по аліментам та в подальшому не ухилятися від їх сплати.( а.с.11).
У відповідності до ч.1 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.
Відповідно до положення ст.196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Згідно з ст.180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
З довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданої державним виконавцем Вишгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5, від 20.04.2017 р. за № 6772 вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.01.2012 р. по 01.04.2017 р. становить 56 338 гривень 94 копійки( а.с.8,9).
Згідно з ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Так, в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі №6-81цс13 визначено, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає за наявності вини цієї особи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 01 липня 2015 року у справі №6-94цс15, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується як заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Позивачем в позовній заяві надано розрахунок суми неустойки (пені), що складає за період з 01.01.2012 р. по 01.04.2017 р. - 16 471,21 гривень, розмір якої визначено відповідно до положень ст. 196 СК України.
Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості по сплаті аліментів та нарахованої неустойки(пені), а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем своєчасно не було сплачено аліменти на користь позивача на утримання дитини, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості по виплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 53 334 гривень 14 копійок, а також пені у розмірі 16 471 гривень 21 копійка.
Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 640 гривень, від сплати якого позивач, у відповідності до п.5 ч.1 ст.5 ЗУ « Про судовий збір», звільнена при зверненні з позовом до суду. Отже, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України та ст. ст. 10, 11, 60, 74, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривень (шістсот сорок гривень).
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів