Провадження № 2/127/3843/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2017року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від спадкування, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення від спадкування. Позов мотивовано тим, що 25.06.2015 року помер батько позивача ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. 26.12.2014 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що він матиме право за законом. В той час, спадкоємцем першої черги є відповідачка ОСОБА_2, як дружина померлого ОСОБА_3, про що нею після смерті ОСОБА_3 було подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Вважає, що відповідач по справі не має право на спадкування та повинна бути усунена від права на спадкування з наступних підстав. Протягом 2013 року ОСОБА_3 періодично проживав у позивача так як між відповідачкою і ним часто виникали сварки, непорозуміння і відповідачка час від часу відправляла ОСОБА_3 з дому. З січня 2014 року позивач остаточно забрав ОСОБА_3 до себе, так як відповідачка вигнала його з їхнього місця проживання; с. Ясенки, Липовецького району. У нього на той час, ще у 2013 році уже стався перший інсульт (гостре порушення мозкового кровообігу) і він потребував сторонньої допомоги, хоча був при здоровому розумі та ясній памяті, розумів значення своїх дій. Відповідачка самоусунулась від надання допомоги ОСОБА_3Ф, який перед смертю, останні роки потребував постійного догляду, оскільки хворів на хвороби, повязані із серцево судинною системою, та загальними хворобами, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №74 від 26.06.2015року, де також вказано, що суттєві стани які спряли на смерть, але не повязані із захворюванням чи його ускладненнями, але безпосередньо є причиною смерті є гіпертонічна хвороба, УХС: нестабільна прогресуюча стенокардія, дифузний кардіосклероз, миготлива аритмія. ОСОБА_3 з часу переїзду фактично перебував на повному утриманні позивача, оскільки позивач допомагав йому матеріально, годував його, купував необхідні речі, оплачував лікування в лікарні, відвідував його та до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із позивачем та його родинною. З початку 2015 року через погіршення стану здоровя ОСОБА_3 став постійно лежачим, перебував у безпорадному стані, не міг самостійно забезпечувати умови свого життя, усі витрати по його утриманню позивач взяв на себе. Окрім того, під час госпіталізації батька до лікарні тільки родина позивача відвідувала хворого, та купувати усі необхідні ліки, опікувалась над ОСОБА_3 Крім того, витрати на поховання ОСОБА_3 поніс позивач. Просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_3Ф,, який помер 25.06.2015року.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за обставин викладених в позові, просили позов задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, за перечувала щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1, 18.11.1968року народження є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.11).

25.06.2015 року помер ОСОБА_3, у віці 70 років, відповідно до свідоцтва про смерть від 02.07.2015 року, серія І-АМ № 319713 (а.с.6).

З 01.03.2005 року по день смерті ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 01.03.2005, серії 1-АМ № 000106(а.с.73).

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст.1261 ЦК України є сторони по справі: позивач ОСОБА_1 (син спадкодавця), відповідачка ОСОБА_2Т.(дружина спадкодавця), про що свідчать матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 (а.с.54-58).

Згідно заповіту 26.12.2014року ОСОБА_3 заповів своєму синові ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право (а.с.9).

Крім того, 11.06.2014року ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження: належне йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями і земельну ділянку, які знаходяться в с. Ясенки Липовецького району по вул. Першотравнева, 2 та земельну ділянку (ай), посвідчену державним актом серії ЯЛ №709418 розміром 2,9123га, що знаходиться на території Лукашівської сільської ради, та взагалі все те, на що він матиме право по закону на день його смерті від заповідає дружині ОСОБА_2, яка проживає м. Вінниця (а.с.74).

Згідно довідки №01-11-584 від 09.06.2017року Немирівської центральної районної лікарні ОСОБА_3, 15.10.1944р.н., перебував на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Немирівської ЦРЛ із 08.06.2015р. до 25.06.2015р. з діагнозом: повторне ГПМК по ішемічному типу в стовбурі головного мозку з лівобічним геміпарезом, бульварними розладами. Набряк головного мозку (а.с.41).

Відповідно довідки №314 від 26.05.2017р. ОСОБА_3, 15.10.1944р.н., лікувався в терапевтичному відділенні Липовецької ЦРЛ з 18.04.2014р. по 01.05.2014р. з діагнозом: Ішемічний інсульт в правій півкулі головного мозку на тлі гіпертонічної хвороби ІІІ ст., а також проходив лікування з 26.05.2014р. по 06.06.2014р. в кардіологічному відділенні Липовецької ЦРЛ з приводу діагнозу: повторний ішемічний інсульт в вертебробазілярному басейні на тлі дисциркуляторної змішаної енцефалопатії ІІ ст. (а.с.42).

Відповідно до довідки №206 від 26.01.2016року Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 дійсно проживав та доглядав, піклувався за своїм батьком ОСОБА_3 (помер 25.06.2015р.), який до дня смерті проживав ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно пояснень від сусідів та вуличного депутата ОСОБА_1 дійсно доглядав та піклувався за своїм батьком, похорони здійснив за власні кошти (а.с.8).

Згідно акту виконкому Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області №565 від 15.09.2017року ОСОБА_3, 15.10.1944р.н., проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 2013р., 2014р., до моменту смерті 2015року (а.с.105).

Згідно листа ПАТ «Державний ощадний банк України» від 21.06.2017року щодо видачі коштів з пенсійного рахунку ОСОБА_3 в період з 12.11.2009р. по 21.10.2014р. отримувались по довіреності ОСОБА_2, в період з 21.10.2014р. по 12.03.2015р. отримувалися ОСОБА_3, а в період з 12.03.2015р. до 12.06.2015р. отримувалися по довіреності ОСОБА_2 (а.с.61).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що вона є невістка ОСОБА_3 та знає його з 15 років, однак побачивши його після першого інсульту в с. Ясенки, вона його не впізнала, він був грязний, мокрий, виглядав як старий дід. Через деякий час, після першого інсульту, відповідачка вигнала ОСОБА_3 з будинку і він змушений був проживати в сестри в с. Вороновиця, де вона разом із сином ОСОБА_3 позивачем по справі, надавали покійному матеріальну допомогу, купували продукти, ліки. Проживши в с. Вороновиця три місяці, покійний ОСОБА_3 поїхав в м. Вінницю до відповідачки з метою отримати пенсію, оскільки пенсію покійного отримувала відповідачка по справі, і після того не повернувся. Через деякий час в ОСОБА_3 стався другий інсульті він лікувався в м. Липовець, де свідок та син покійного, навідували його та надали йому велику суму коштів для лікування. Однак, відповідачка не долікувавши ОСОБА_3 забрала його. Через деякий час, до сина покійного позивача по справі, зателефонували сусіди відповідачки і повідомили, що ОСОБА_3 побитий, весь в крові поїхав в м. Вінницю. Однак, в м. Вінниці вони його не знайшли, прохожі їм сказали, що бачили чоловіка побитого і його хтось повіз в с. Вороновиця. Приїхавши в с. Вороновиця вони побачили покійного, який був в галошах, а це було холодно, голодний, побитий. І з серпня 2014 року покійний жив постійно в с. Вороновиця, за ним доглядав його син позивач по справі, він надавав кошти на їжу та ліки. ОСОБА_3 розповідав, що відповідачка по справі виганяла його і він змушений був проживати в будинку, який прийняв в спадщину, в даному будинку не було світла, тепла, йому не було що їсти. В листопаді 2014 року до свідка приїхав зять відповідачки та поставив умови, що віддасть ключі від автомобіля, паспорт та пенсійне посвідчення тільки після того, як ОСОБА_3 випишеться з квартири по вул. Юності в м. Вінниці. Після того, як покійний подав в ЖЕК документи на виписку, зять відповідачки повернув документи. ОСОБА_3 розповідав, що зять відповідачки бив його та вимагав, що б той віддав автомобіль. З серпня 2014 року ОСОБА_3 знаходився на утриманні свого сина. Відповідачка не цікавилась станом здоровя ОСОБА_3, на похоронах не була.

ОСОБА_7 в судовому засіданні суду показала, що вона є сестрою покійного ОСОБА_3 В 2013 р. чи 2014р. точно не памятає, покійний ОСОБА_3 приїхав до неї і попросився трохи пожити, оскільки відповідачка по справі його вигнала. Покійний розповідав, що ОСОБА_2 разом із її зятем погрожували покійному та забрали в нього усі документи. ОСОБА_3 потребував лікування, бо був дуже хворий, за його лікування оплачувала старша їх сестра, яка проживає в с. Вороновиця та його син позивач по справі. ОСОБА_2 покійного не відвідувала, коштів на лікування не надавала, на похороні її також не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що в 2014 році тимчасово орендувала будинок в с. Вороновиця по сусідству із покійним ОСОБА_3 Зазначила, що ОСОБА_3 був важко хворим, до нього приїжджав постійно його син позивач по справі та дружина ОСОБА_1 Відповідач по справі не навідувала покійного.

ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона є донькою відповідачки по справі. Покійного ОСОБА_3 знає з 2005 року, він проживав з відповідачкою дуже добре, в мирі та злагоді, жодних сварок між ними не було. В 2012 році ОСОБА_3 було поміщено до лікарні ім. Ющенка на лікування, ліки купувала свідок та її сестра, його син позивач по справі в лікарню не приїжджав, коштів на лікування не надавав. В 2013 році ОСОБА_3 перебував на лікуванні в м. Липовець, свідок навідувала його в лікарні, їй відомо що кошти на лікування надавала відповідачка по справі. На протязі 2013 -2014р.р. ОСОБА_3 проживав з ОСОБА_2 в с. Ясенках.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду показала, що відповідача знає, оскільки є її сусідкою в с. Ясенки. Покійного ОСОБА_3 знала, він чоловік ОСОБА_2, вони проживали в с. Ясенки, вели господарство, жили добре, сварок між ними не бачила. В селі проживає постійно сім років. ОСОБА_3 хворів і лікувався в м. Липовець та в м. Вінниці, лікування оплачувала ОСОБА_2 Позивача по справі в с. Ясенки ніколи не бачила. Зазначила, що один раз бачила як ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримували пай.

Стаття 1224 ЦК України визначає підстави усунення від спадкування за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні зазначених в ній обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд, при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при вирішенні спору судом підлягає з`ясуванню і питання чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця, якого просять усунути від спадщини, за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року за №7 факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

При цьому, у своєму листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справи зазначив, що у частинах 2 4 статті 1224 ЦК України зазначені особи, які усуваються від спадкування на підставі закону, зокрема: які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування; батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав; батьки та повнолітні діти, які ухилялися від обов'язку щодо утримання спадкодавця.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Та обставина, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

На підставі наданих суду доказів, пояснень осіб, які беруть участь у справі та показань свідків, було встановлено, що ОСОБА_3 потребував допомоги, в тому числі матеріальної, саме від своєї дружини ОСОБА_2 Однак, ОСОБА_2 самоусунулась від надання допомоги ОСОБА_3 який перед смертю, останні роки, потребував постійного догляду, оскільки хворів на хвороби, повязанні із серцево судинною системою, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть№74 від 26.06.2015року, де вказано, що суттєві стани які сприяли на смерть, але не повязані із захворюванням чи його ускладненням, але безпосередньо є причиною смерті є гіпертонічна хвороба, УХС: нестабільна прогресуюча стенокардія, дифузний кардіосклероз, миготлива аритмія.

Крім того, ОСОБА_3 перебував на лікуванні в період з 2014 року по 2015 рік з діагнозами: ішемічний інсульт в правій півкулі головного мозку на тлі гіпертонічної хвороби ІІІ ст., а також проходив лікування в кардіологічному відділенні з приводу діагнозу: Повторний ішемічний інсульт в вертебробазіліярному басейні на тлі дисциркуляторної змішаної енцифалопатії ІІ ст., повторне ГПМК (гостре порушення мозкового кровообігу) по ішемічному типу в стовбурі головного мозку з лівобічним геміпарезом, бульварними розладами. Набряк головного мозку.

Також суд, вважає доведеною обставину ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, оскільки її бездіяльність, незацікавленість життям та здоров'ям чоловіка, який в силу своєї хвороби знаходився в безпорадному стані, слід розцінювати як дії, що спрямовані на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу чоловіку, у тому числі й моральну, який її потребував, тобто таке ухилення відповідача пов'язане з винною поведінкою, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Враховуючи поведінку відповідача, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги чоловіку, її необхідність для спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання нею встановленого законом обов'язку, суд дійшов висновку, що відповідач є негідний спадкоємець, яка ухилялась від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, і ця обставина встановлена судом в розумінні належних та допустимих доказів, що були перевірені судом.

За таких обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640,00гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного згідно ст. ст. 1224, 1261 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008року №7, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 25.06.2015року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: