РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря - Столярчук Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 покликається на те, що 15 грудня 2009 року її мама ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області, згідно якого на випадок своєї смерті все належне їй майно, з чого б воно не складалося, і де б воно не знаходилося, і все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних долях, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла в місті Володимир - Волинському Волинської області, і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, на належне їй майно. Спадкове майно складається із ? частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3, позивач відповідно до ст.1269 ЦК України, звернулася до Володимир - Волинської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку із чим вважається такою, що прийняла її. Відповідач ОСОБА_2, який також є спадкоємцем за заповітом, у встановленому законом порядку відмовився від спадщини матері ОСОБА_3, подавши відповідну заяву нотаріусу. Відповідно до вимог ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, позивач звернулась до Володимир - Волинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку з надвірними будівлями, однак 22 травня 2017 року отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відмова у вчиненні нотаріальної дії стала підставою позивачу для звернення до суду.

У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та за наявними матеріалами справи, просить суд слухати справу у її відсутність.

Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, також подали до суду заяву про те, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять розглядати позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно без їх участі.

У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовної заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, а також виготовленого технічного паспорта, будинок, що знаходиться за адресою: Волинська область, АДРЕСА_1, належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно копії заповіту, посвідченого 15 грудня 2009 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Гордійчуком Б.І. 15 грудня 2009 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все належне їй майно, з чого б воно не складалося, і де б воно не знаходилося, і все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла в рівних долях, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі на ? частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1

За життя покійною ОСОБА_3 було самовільно побудовано хлів Г-1, прибудову а2; аз, що підтверджується копією технічного паспорта, однак право власності на них зареєстровано не було.

У відповідності до витягу із спадкового реєстру за № 48624785, заповіт складений померлою ОСОБА_3 15 грудня 2009 року є чинним.

Також в матеріалах спадкової справи № 247/2010, оформленої після смерті ОСОБА_3, наявна нотаріально посвідчена заява позивача ОСОБА_1 від 15 червня 2010 року, згідно якої вона прийняла спадкове майно. В той же час 15 червня 2010 року відповідач ОСОБА_2 подав до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори заяву, згідно якої відмовився від прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1.

09 березня 2011 року Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою було посвідчене свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_2, згідно якого позивач ОСОБА_1 успадкувала також і земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 0,1000 га, розташованої на території АДРЕСА_1, переданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка належала її покійній матері ОСОБА_3

У відповідності до ст.346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст.ст.1217-1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, яка розташована за адресою: місто Володимир-Волинський, вулиця Устилузька, будинок 137, після смерті матері ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на зазначений будинок, та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначене спадкове майно.

Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст.328 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті її матері ОСОБА_3 не залишилося оригіналу правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (без врахування самочинної добудови хліва Г-1, прибудови а2; а3 загальною площею 29,8 кв.м., - згідно технічного паспорта), який знаходиться по АДРЕСА_1 який вона успадкувала за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /-/ підпис

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер