Справа№592/5540/17
Провадження №2/592/1578/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Мазіної К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» про захист прав споживача та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.05.2016 року між ним та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-019-000243507. Відповідно до умов договору, вкладником (позивачем) було внесено, а банком прийнято грошові кошти вкладника та зараховано їх на вкладний (депозитний) рахунок №0203, відкритий банком на ім'я вкладника у розмірі 190000,00грн. Внесення коштів підтверджується платіжним дорученням №5036777 від 20 травня 2016 року. На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року за №14/БТ «Про віднесення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року за №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та від 13.06.2016 року за №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Відповідно до постанови Правління Національного банку України №124-рш від 12.07.2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №1213 від 12.07.2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01.09.2016 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» та делеговано всі повноваження ліквідатора банку ОСОБА_2 з 05.09.2016 року. Позивач звертався до уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку із заявою про включення його до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак йому повідомлено, що банківські операції за його рахунком зупинені на строк до шести місяців у зв'язку з проведенням перевірки правочинів, укладених банком протягом року до ліквідації банку. Іншим повідомленням визнали правочин (транзакцію) нікчемною. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною. Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена протягом дії тимчасової адміністрації банку. Порядком виявлення правочинів розширено повноваження Фонду щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності на період процедури ліквідації банку. Норми підзаконного нормативного акту суперечать вимогам закону та обмежують право особи на своєчасне одержання коштів за вкладом. Договір банківського вкладу (депозиту) є дійсним, твердження про те, що цей договір містить ознаки нікчемного правочину не доведено. Факт отримання банком коштів не заперечується відповідачем. Позивач просить суд ухвалити рішення яким зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 включити дані про рахунок ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у банку за рахунок Фонду по договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-019-000243507 від 20.05.2016 на суму 190000грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із зазначених в позові підстав та просили суд їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з великим навантаженням просили справу розглядати без у часті їх представника та надали до суду заперечення на позов, зазначивши, що підставою залучення до участі в справі стало здійсненням Фондом гарантування владних управлінських функцій. З огляду на це, вказана справа має бути розглянута в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та рішення від 13.06.2016 року №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Згідно з даними рішеннями розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року до 22 липня 2016 року включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01.09.2016 року призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» ОСОБА_2 з 05.09.2016 року. Фондом гарантування жодним чином не порушено права позивача. У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Законодавство не покладає обов'язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку рахунків вкладників. Перелік, який складається Уповноваженою особою та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування. З наведеного також вбачається, що Загальний реєстр не складається та не затверджується уповноваженою особою Фонду гарантування, як і Перелік вкладників не складається та не затверджується Фондом гарантування. Оскільки Фонд гарантування є особою публічного права (ст.3 Закону), то в силу приписів ст.19 Конституції України він має діяти виключно в межах повноважень, встановлених діючим законодавством, і за відсутності правових підстав не має права вчиняти будь-які дії, що не передбачені законом, або вчиняти їх передчасно (безпідставно). Просили суд відмовити у задоволенні позову повністю.

В судове засідання представник відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали до суду заперечення на позов, зазначивши, що згідно з нормами статті 110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються Законом України «Про банки та банківську діяльність. Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у ПАТ «Банк і Михайлівський» було розпочата процедура ліквідації. 25.04.2016 року між Позивачем та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» був укладений договір №980-019-000227853. Згідно договору укладеного між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», позивачем було передано 250000,00грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр». 19.05.2016 року з банківського рахунку ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» позивачу було здійснено повернення 253871,06грн. на його банківський рахунок. 20.05.2016 року позивачем через касу банку було отримано готівкою грошові кошти в сумі 63871,00грн. 20 травня 2016 року позивач перерахував в безготівковому порядку з рахунку №0201 на рахунок №0203 суму 190000,00 гривень на залучення коштів на депозит згідно договору №980-019-000243507 від 20.05.2016 року. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI. В підпунктах 3, 4 частини 1 статті 2 Закону визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного тему депозитного сертифіката. Тобто, законодавець визначив, що саме залучені банком кошти прирівнюються до вкладу. Як вбачається з даного спору, кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позику з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця. А від так, такий клієнт не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, адже правовідносини, що склалися між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський» не має відношення до вкладу. Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що 18.05.2016 року Банк уклав із ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» Договір відступлення прав вимоги №1805 та 19.05.2016 року Банк уклав із ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» Договір відступлення вимоги №1. Банк здійснив розрахунок за даними договорами, а саме провів кредитну операцію з юридичною особою на суму: 870000000,00грн., - за договором відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 року; 561585182,51 грн., - за договором відступлення прав вимоги №1 від 19.05.2016 року. Станом на 19.05.2016 року, обсяг кредитних операції з юридичними особами без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам, надавав можливість Банку надавати кредити у сумі 180966027,90грн. Таким чином, Банком порушено обмеження, що накладені Постановою №917 зі змінами внесеними Постановою №295, в частині проведення кредитних операцій на суму ,51грн., на підставі укладених з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» Договорів відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 року та №1 від 19.05.2016 при відсутності права на укладення таких правочинів. З наведеного вбачається, що договори відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 року та №1 від 19.05.2016 року були укладені з порушенням чинного законодавства України, вимог Національного банку України та внутрішніх процедур Банку, а тому вказані правочини, в тому числі і правочин з перерахування (повернення позики) коштів позивачу, є нікчемними у відповідності до положень п.п. 2, 7, 8, 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що 20.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-019-000243507 за умовами якого вкладник ОСОБА_1 вносить, а банк приймає грошові кошти вкладника в сумі 190000грн. на вкладний (депозитний) рахунок №0203 (а.с.4,5).

Грошові кошти в сумі 190000грн. були перераховані на депозитний рахунок позивача №0203 платіжним дорученням № 5036777 від 20 травня 2016 року (а.с.6). На підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивач надав належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору позивачем були зараховані на депозитний рахунок.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.05.2016 року №812 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський». На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.06.2016 за № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12.06.2016 року прийнято рішення №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Позивач звертався до уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку із заявою про включення його до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак, листом від 13 вересня 2016 року № 3788/1 позивача було повідомлено про нікчемність правочину - переказу коштів (транзакції) в сумі 190000грн. на депозит згідно договору від 20.05.2016 року (а.с.9,10).

Висновок про нікчемність зроблено на підставі п.п.7-9 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Суд вважає такий висновок безпідставним. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Пункт 3) ч. 1 ст. 2 цього Закону визначає, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно з ст. 26 цього Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ст. 27 Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до ч.1 ст.3 та ч.1 ст.4 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, основним завданням якого є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 27 цього Закону визначено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Порядок та черговість відшкодування коштів за вкладами Фондом гарантування вкладів фізичних осіб визначено Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14.

Відповідно до ч.1-3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частинами 2 та 3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобовязаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст.ст. 1071,1074 ЦК України - банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідачем не доведено, що укладення депозитного договору та внесення коштів на депозитний рахунок позивачем містить ознаки нікчемного правочину

На підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до Банку позивачу видано платіжне доручення №5036777 від 20 травня 2016 року, засвідчене установою Банку та підписом працівника, що свідчить про внесення коштів на депозит Банку відповідно до укладеного договору.

За відсутності підстав нікчемності правочину уповноважена особа Фонду зобов'язана включити дані про рахунок № 0203 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак вказаних дій не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність.

Виходячи з пункту 5 розділу 2 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09.08.2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1548/21860, протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків, в тому числі до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Отже, у разі наявності підстав для включення даних про рахунок вкладника, який раніше не включений до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду додаткову інформацію про рахунок цього вкладника.

Отже, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, та подавати додаткову інформацію про вкладників, у разі їх збільшення, на підставі яких в подальшому Виконавчою дирекцією Фонду затверджується реєстр вкладників.

Уповноваженою особою Фонду в листі не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вказано лише на положення пунктів 7-9 частини третьої вказаної статті без конкретизації підстав та обставин, з яких правочин визнано недійсним. Також не доведено, що переказ коштів на депозит згідно договору від 20.05.2016 має ознаки нікчемного правочину, доказів щодо визнання вказаного договору недійсним в судовому порядку також не надано.

Виходячи з наведеного, уповноваженою особою Фонду не доведена наявність правових підстав для невключення даних про рахунок позивача до переліку рахунків ПАТ «Банк Михайлівський», за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд вважає необхідним зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» ОСОБА_2 включити дані про рахунок ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-019-000243507 від 20 травня 2016 року на суму 190000грн.

Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 203, 207, 208, 215, 216, 228, 633, 1058, 1059, 1062 ЦК України, ст.ст. 10,11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» ОСОБА_2 включити дані про рахунок ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-019-000243507 від 20 травня 2016 року на суму 190000грн.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» ОСОБА_2 на користь держави 640грн. судового збору.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко