Справа № 139/629/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю заявника ОСОБА_1,

та секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Жванська сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, -

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати заявника ОСОБА_2, яка була зареєстрована в АДРЕСА_1 Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. ОСОБА_1 постійно проживала за однією адресою разом із спадкодавцем, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки вона зареєстрована за іншою, ніж спадкодавець, адресою.

За захистом своїх прав та інтересів із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем заявник 31 липня 2017 року звернулася до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою заяву і пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її мати ОСОБА_2, яка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, на право на земельну частку (пай), що розташована на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. В розумінні ст. 1268 ЦК України, вона прийняла спадщину після смерті матері, оскільки біля з 1999 року і до дня смерті її мати постійно проживала разом з нею в смт Муровані Курилівці. Звернувшись до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори, вона отримала роз'яснення про неможливість прийняти заяву про прийняття спадщини, оскільки пропустила строк для подання такої заяви, а факт спільного проживання зі спадкодавцем не доводиться, оскільки зареєстрованим місцем проживання спадкодавця було с. Жван, а її як спадкоємця - смт Муровані Курилівці.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, з урахуванням наступних обставин:

Статтею 235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Жван померла ОСОБА_2 (а.с. 7), яка, відповідно до довідки Жванської сільської ради № 3 від 04 січня 2017 року (а.с. 10 ), була зареєстрована в АДРЕСА_2

Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48337408 виданої 07 липня 2017 року (а.с. 15) слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Свідоцтвом про народження (а.с. 8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 9) доводиться право заявника на спадкування після смерті ОСОБА_2 у першій черзі спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № НОМЕР_1 від 07 липня 2017 року (а.с. 16) стверджується, що спадкові права після смерті ОСОБА_2 ніхто не оформляв.

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Із довідки виконавчого комітету Жванської сільської ради (а.с. 10) та відмітки в паспорті громадянина України ОСОБА_1 (зворот а.с. 5), слідує, що заявник зареєстрована у АДРЕСА_3

Допитані судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ствердили суду, що вони - сусіди ОСОБА_1 і часто по-сусідськи відвідують одна одну, а тому їм достеменно відомо, що тривалий час (вимірюється в роках) разом з ОСОБА_1 проживала її мати ОСОБА_2 Померла і похоронена мати заявника також в смт Муровані Кирилівці.

Такий факт також стверджується довідкою Мурованокуриловецької селищної ради № 02-13/303 від 23.06.2017 (а.с. 11), актом встановлення факту постійного проживання (а.с. 12), а також обставиною, що місцем смерті спадкодавця є саме смт Муровані Куилівці (а.с. 7).

Вважаючи, що спільним проживанням прийняла спадщину після смерті матері, 07 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав після її смерті.

Нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини через пропущення шестимісячного строку для подання такої заяви та відсутністю доказів проживання зі спадкодавцем на момент смерті (а.с. 14).

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 понад п'ять років проживала зі своєю матір'ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_4

Представник заінтересованої особи - Жванської сільської ради - в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причину неявки. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи.

Керуючись ст. 1268 ЦК України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, ст.ст. 60, 212, 213, 215, п. 5 ч. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_6 - разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_5

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ____________