Справа № 303/1189/16-ц
У Х В А Л А

05 жовтня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Готри Т. Ю.

з участю секретаря Чучки Н. В.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги адвоката Мельника Павла Петровича, що діє згідно договору про надання правової допомоги від імені ОСОБА_2, на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 3 березня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Олегаш Ванда Василівна, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 3 березня 2016 року встановлено факт проживання ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 з 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

На це рішення адвокат Мельник П. П., що діє згідно договору про надання правової допомоги від імені ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі адвокат зазначає, що ОСОБА_2 участі в даній справі не брав, однак рішення впливає на його права та обов'язки, оскільки він є сином померлого ОСОБА_5 та спадкоємцем першої черги на майно спадкодавця. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 1 червня 2017 року визнано на території України рішення районного суду району внутрішнє місто міста Відень про передачу в судовому порядку спадщини ОСОБА_5 сину ОСОБА_2, який подав заяву про прийняття спадщини. Вважає рішення суду першої інстанції про встановлення юридичного факту незаконним, так як воно позбавляє його права на майно померлого. Просить рішення місцевого суду скасувати, а в задоволенні заяви про встановлення юридичного факту відмовити.

В судове засідання в апеляційній інстанції адвокат Мельник П. П. та його довіритель не з'явилися. Адвокат подав заяву про відкладення розгляду справи, доказів поважності причин відкладення суду не надав.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_3 подала суду письмове заперечення на апеляційну скаргу, в якій просила відмовити апелянту у задоволенні вимог апеляційної скарги з підстав, зазначених у запереченні. В судовому засіданні в апеляційній інстанції вона також пояснила, що ОСОБА_2 насправді не є спадкоємцем за померлим, оскільки не подавав заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк і не проживав зі спадкодавцем на момент його смерті. Він не мав ніякого відношення до спадщини і на момент прийняття оскаржуваного рішення місцевого суду і не має на даний час. Документ, на який посилається апелянт, виданий в Австрії 12 липня 2016 року, не є судовим рішенням. Крім того, він стосується відносин, що мають місце в Австрії, а не в Україні.

Вислухавши пояснення присутнього учасника процесу, дослідивши матеріали справи, колегія прийшла до наступних висновків.

Згідно статті 292 ЦПК України правом на апеляційне оскарження судових рішень наділені: 1) сторони; 2) інші особи, які беруть участь у справі; 3) особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

В даному випадку із апеляційною скаргою звернувся адвокат Мельник Павло Петрович, що діє згідно договору про надання правової допомоги від імені ОСОБА_2. При цьому, останній участі в справі не брав, а суд першої інстанції питання про його права та обов'язки не вирішував.

У справі ухвалено рішення Мукачівського міськрайонного суду від 3 березня 2016 року про встановлення факту проживання ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 в період з 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2, участі у справі не брав, ухваленим рішенням на нього жодних обов'язків не покладено.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого ОСОБА_5 відповідно до вимог матеріального права України матеріалами справи не підтверджено.

Зокрема, ст. 70 Закону «Про міжнародне приватне право» передбачає, що з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося.

Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України(ст. 71 Закону «Про міжнародне приватне право»).

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України).

З матеріалів, поданих апелянтом слідує, що протягом визначеного законом строку ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини не подав, до суду із позовом про визначення додаткового строку не звертався.

За цих обставин він наразі не має права на апеляційне оскарження даного рішення суду першої інстанції.

Вказане є підставою для закриття апеляційного провадження у справі, оскільки апеляційну скаргу подано особою, яка не має права на апеляційне оскарження.

Керуючись статтею 292 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Мельника Павла Петровича, що діє згідно договору про надання правової допомоги від імені ОСОБА_2, на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 3 березня 2016 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: _______________

Судді: _______________

_______________