Справа № 2/331/383/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представника

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_2 до об»єднання співвласників багатоквартирного будинку « Козача» про визнання права власності на житлове приміщення квартиру за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю « Торговий дім « АК Ритм», ОСББ « Козача 5» про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 14.08.1980 р. на підставі Наказу № 52 від 14.08.80р., що підтверджується записом № 6 у Трудовій книжці поступила на роботу до Запорізького Міськпромторга.

На підставі Наказу Управління торгівлі Запорізького облвиконкому № 294 від 30.12.1982р. Міськпромторг ліквідовано та на його базі створено Запорізьке міське обєднання «Промтовари», що відображено у трудовій книжці позивачки.

На підставі Наказу Управління торгівлі Запорізького облвиконкому № 104 від 04.06.1991 р. ЗМО «Промтовари» ліквідовано та на його базі створено Орендне підприємство Запорізьке міське обєднання «Промтовари», державну реєстрацію проведено рішенням Виконкому Жовтневої райради народних депутатів № 134/1 від 18.07.1991 р., що відображено у трудовій книжці позички.

На підставі Розпорядження Виконкому Запорізької міськради народних депутатів № 223 від 11.02.1993 р. ОП ЗМО «Промтовари» ліквідовано та на його базі створено Акціонерну торговельно-виробничу компанію «Ритм», що відображено у трудовій книжці позивачки.

На підставі Розпорядження Запорізького міськвиконкому № 207 р. від 17.02.1994 р. АТВК «Ритм» перетворено на Відкрите Акціонерне Товариство «АТВК «Ритм» (), що відображено у трудовій книжці позивачки.

За даними Єдиного державного реєстру підприємств та організації України державну реєстрацію ВАТ «АТВК «Ритм» () припинено, а його правонаступником є ЗАТ «Акціонерна компанія Ритм» (). У свою чергу державну реєстрацію ЗАТ «АК Ритм» також припинено.

У 1994 році ВАТ «АТВК «Ритм» позивачу, як працівникові, що потребував поліпшення житлових умов, на підставі Ордеру № 13 від 01.12.1994р. та Договору найму від 06.12.1994р., було надано житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1, де вона почала проживати.

14 березня 1995 року позивач зареєструвала за зазначеною адресою постійне місце проживання, що відображено паспорті, та уклала всі необхідні договори з уповноваженими організаціями щодо надання комунальних послуг, почала сплачувати за користування такими послугами та у такий спосіб, а також у інші способи почала відкрито, безперервно володіти квартирою № 57 у будинку 5 по вул. Козачій у місті Запоріжжя.

08 січня 1998 року позивач звільнилася з ВАТ «АТВК «Ритм» за власним бажанням у звязку з доглядом за дитиною в віці до 14 років згідно ст. 38 КЗпП на підставі Наказу № 5 від 08.01.1998р., що підтверджується записом у трудовій книжці позивачки.

Після звільнення, до позивача не пред'являлася вимога про повернення наданої позивачу житлової площі.

Протягом терміну володіння даною квартирою позивач своєчасно та в повній мірі здійснює оплату за комунальні послуги, а також здійснювала переобладнання вказаної квартири з метою поліпшення житлово-побутових умов за свій рахунок, про що були отримані дозволи у «АТВК «Ритм» та Головного управління архітектури та містобудування м. Запоріжжя, що підтверджується Розпорядженням голови Жовтневої районної адміністрації № 2181 від 10.12.1999. та Розпорядженням голови Жовтневої районної адміністрації № 954 від 11.05.2000р..

Право власності на спірну квартиру зареєстровано за Акціонерною Торговельно-виробничою компанією «Ритм» на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 366/16 від 31.08.1995., що підтверджується Відповіддю ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації».

24 квітня 2015 року Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 166/4 будинок № 5 було передано на баланс Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Козача 5».

На підставі вказаних обставин, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності на підставіст. 344 ЦК України.

Ухвалою суду від 12 червня 2017 року замінено у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю « Торговий дім « АК Ритм», ОСББ « Козача 5» про визнання права власності на житлове приміщення за набувальною давністю, первісного відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім « АК Ритм» на належного Територіальну громаду в особі Запорізької міської ради. (а.с. 87-88)

Ухвалою суду від 20 липня 2017 року позовну вимогу ОСОБА_2 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на житлове приміщення квартиру за набувальною давністю, залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСББ « Козача 5» про визнання права власності на житлове приміщення квартиру за набувальною давністю.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити, оскільки вона ґрунтується на вимогах закону.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника ОСББ « Козача 5».

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представників позивача та відповідача, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що у 1994 році ВАТ «АТВК «Ритм» позивачу, як працівникові що потребує поліпшення житлових умов, на підставі Ордеру № 13 від 01.12.1994р. та Договору найму від 06.12.1994р., було надано житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1, де вона почала проживати. (а.с. 10-11)

Право власності на спірну квартиру зареєстровано за Акціонерною Торговельно-виробничою компанією «Ритм» на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 366/16 від 31.08.1995., що підтверджується Відповіддю ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». (а.с. 22-23)

За даними Єдиного державного реєстру підприємств та організації України державну реєстрацію ВАТ «АТВК «Ритм» () припинено, а його правонаступником є ЗАТ «Акціонерна компанія Ритм» (). У свою чергу державну реєстрацію ЗАТ «АК Ритм» також припинено. (а.с. 47-64)

24 квітня 2015 року Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 166/4 будинок № 5 було передано на баланс ОСББ « Козача 5». (а.с. 26-29)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

З огляду на дану норму закону, суд вважає Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Козача 5» () належним відповідачем у даній справі.

14 березня 1995 року ОСОБА_2 зареєструвала за зазначеною адресою постійне місце проживання, що відображено в паспорті громадянина України. (а.с. 8-9)

ОСОБА_2 уклала всі необхідні договори з уповноваженими організаціями щодо надання комунальних послуг, почала сплачувати за користування такими послугами та у такий спосіб, а також у інші способи почала відкрито, безперервно володіти квартирою № 57 у будинку 5 по вул. Козачій у місті Запоріжжя.

Протягом терміну володіння даною квартирою позивач своєчасно та в повній мірі здійснює оплату за комунальні послуги, а також здійснювала переобладнання вказаної квартири з метою поліпшення житлово-побутових умов за свій рахунок про що були отримані дозволи у «АТВК «Ритм» та Головного управління архітектури та містобудування м. Запоріжжя, що підтверджується Розпорядженням голови Жовтневої районної адміністрації № 2181 від 10.12.1999. та Розпорядженням голови Жовтневої районної адміністрації № 954 від 11.05.2000р.. (а.с. 12-21)

Згідно з ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 344 ЦК України, якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

У відповідності до п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила ст. 344 про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Така правова позиція міститься і в ухвалі Верховного Суду України від 20 лютого 2008 р. у справі №6-27245св07.

Таким чином, перебіг пятнадцятирічного строку володіння позивачем квартири для цілей набувальної давності розпочався 01.01.2001 р, - три роки до набрання чинності ЦК України.

Згідно роз'яснень, що містяться у п. 9 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, умовами набуття права власності за набувальною давністю є: добросовісне заволодіння чужим майном, володіння чужим нерухомим майном протягом певного строку (10 років для нерухомості), відкритість володіння чужим майном, безперервність володіння чужим майном. Добросовісне заволодіння майном на законних підставах означає, що володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужим житлом.

У свою чергу, в листі Верховного суду України від 01.07.2013 року«Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ», встановлено, що факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викраденння, шахрайство).

Така правова позиція міститься і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 10 грудня 2014 по справі № 6-24756св14, а також в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 17 грудня 2014 по справі № 6-33320св14.

Таким чином, той факт, що позивач не заволодів вказаною квартирою в результаті вчинення злочинів свідчить про добросовісність такого заволодіння.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із вищенаведеного та враховуючи, що позивач ОСОБА_2 добросовісно (не вчиняючи будь-яких правопорушень) заволоділа квартирою № 57 у будинку 5 по вул. Козачій у м. Запоріжжя, відкрито та безперервно протягом більше пятнадцяти років продовжує володіти (користуватися) цим нерухомим майном, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд також враховує, що рішення суду, яке набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю, є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні в той же строк та порядок з дня отримання копії повного рішення.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

20.07.2017