АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4151/17 Справа № 175/2984/16 Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А.М. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1-12 від 28.11.2013 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Chevrolet Lacetti НОМЕР_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 05.08.2014 року в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Chevrolet Lacetti - НОМЕР_3 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під управлінням водія ОСОБА_4 та автомобіля Toyota Auris, державний номер НОМЕР_2, під управлінням водія ОСОБА_2 Вина відповідача у порушенні правил дорожнього руху, що мало наслідком пошкодження транспортного засобу та заподіяння матеріальних збитків, встановлена і підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2014 року. Після отримання всіх необхідних документів, ДТП від 05.08.2014 року була визнана позивачем страховим випадком, розраховано вартість відновлювального ремонту згідно умов визначених договором страхування, а саме згідно рахунку №23 від 09.08.2014 року остання склала суму в розмірі 21034,69 грн. Після отримання всіх необхідних документів, страхове відшкодування в розмірі 17448,28 грн. було перераховано на користь страхувальника (на рахунок СТО), що підтверджується страховим актом №3550-02 від 03.09.2014 року та платіжним дорученням №10082 від 09.09.2014 року. Згідно витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - водія автомобіля марки Тойота Яріс, д.н. НОМЕР_2, тобто ОСОБА_2 станом на дату ДТП - 05 серпня 2014 року., застрахована не була. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 17448,28 грн. - суму сплаченого страхового відшкодування та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року позовну заяву ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» 17448,28 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1-12 від 28.11.2013 року, відповідно до якого страховик (позивач) застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Chevrolet Lacetti НОМЕР_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 11-12).

Із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_4 вбачається, що власником автомобіля Chevrolet Lacetti НОМЕР_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, дійсно являється ОСОБА_4 (а.с. 13).

05 серпня 2014 року в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під управлінням водія ОСОБА_4 та автомобіля Toyota Auris, державний номер НОМЕР_2, під управлінням водія ОСОБА_2, що підтверджується копією довідки відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ ГУМВС України в Дніпропетровській області №9420456 від 19.08.2014 р. за вих.№14/1-1932 (а.с. 16).

Вина відповідача у порушенні правил дорожнього руху, що мало наслідком пошкодження, зокрема, транспортного засобу ОСОБА_4 та заподіяння матеріальних збитків, встановлена і підтверджується постановою АНД районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2014 року у справі про адміністративне правопорушення №199/6781/14-п (а.с. 17).

Вартість відновлювального ремонту, згідно рахунку №23 від 09.08.2014 року та калькуляції №1 від 09.08.2014 року вартості ремонту і відновлювальних робіт, проведеної фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, склала 21034,69 грн. (а.с. 19, 20-21).

При цьому, врахувавши умови договору страхування, позивач розрахував суму страхового відшкодування, яка підлягає виплаті страхувальнику ОСОБА_4, у розмірі 17448,28 грн., що підтверджується копією звіту №621787 від 29.08.2014 року та копією страхового акту №3550-02 від 03.09.2014 року до договору страхування (а.с.23-24, 25).

Після отримання всіх необхідних документів, страхове відшкодування в розмірі 17448,28 грн. було перераховано на користь страхувальника, а саме, у зв»язку зі здійсненням відновлювального ремонту автомобіля, на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, що підтверджується страховим актом №3550-02 від 03.09.2014 року та платіжним дорученням №10082 від 09.09.2014 року (а.с. 25, 26).

Ремонт автомобіля Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виконано в повному обсязі за оплатою в розмірі 21034,69 грн., що підтверджується копією акту виконаних робіт №3-2014 від 29.09.2014 року, складеного між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с. 144).

Згідно витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - водія автомобіля марки Тойота Яріс, д.н. НОМЕР_2, тобто ОСОБА_2 станом на дату ДТП, 05 серпня 2014 року, не застрахована. Доказів на спростування даного факту відповідачем не надано.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, з відповідними змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. І ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги факт належного виконання позивачем умов договору добровільного страхування наземного транспорту №1-12 від 28.11.2013 року та перерахування, у зв»язку з відновлювальним ремонтом автомобіля Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, страхового відшкодування у повному обсязі, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 17448,28 грн.

Посилання апелянта на те, що суб'єкт господарювання, який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля, не має на це належних повноважень, - є безпідставним, оскільки з витягу з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців вбачається, що ОСОБА_6 здійснює технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (а.с. 142-143).

Доводи апелянта про те, що звіт ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» за №621787 від 29.08.2014 року про розмір шкоди та розрахунок розміру страхового відшкодування містить помилку у строку дії договору страхування, а саме замість правильного періоду «з 29.11.2013 року по 28.11.2020 року» помилково вказано період «з 30.12.1899 року по 30.12.1899 року», - не спростовують правильність висновків суду про наявність підстав для задоволення позову, оскільки наведена помилка є технічною, не свідчить про неправильність звіту, оскільки всі інші зазначені у звіті дані та розрахунки, зокрема номер договору страхування, є правильними (а.с. 23 - 24).

Твердження відповідача про відсутність у представника позивача ОСОБА_7 повноважень на підписання позовної заяви від імені ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на підставі довіреності №НГ-22-Ю/2016 (а.с. 28) - спростовуються матеріалами справи, оскільки згідно копії статуту, Голова Правління має право першого підпису, а також видає і/чи засвідчує довіреності на здійснення окремих дій від імені товариства, органів управління і посадових осіб товариства, а довіреність на ім»я представника ОСОБА_7 видана за підписом голови правління ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» ОСОБА_8 (п. 7.4.13.5, п.п. 14 п. 7.4.13.8 статуту).

При цьому, з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.11.2015 року вбачається, що керівником (Голова Правління) ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» є ОСОБА_8, яка в свою чергу уповноважила ОСОБА_7 бути представником від імені позивача (а.с.7-8, 28).

Колегія звертає увагу, що клопотання про представлення суду будь-яких доказів, витребування їх судом, зокрема клопотання щодо призначення відповідної судової експертизи, - апелянтом не заявлені, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги правильне застосування районним судом вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, оскільки ухвалене у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді