Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1051/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.11.2017смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Вадовської А.В.,

за участю секретаря: Кравець Л.В.,

відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Доманівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2017 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 26 травня 2010 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач порушує свої зобов'язання за договором, допустила заборгованість, яка станом на 10 жовтня 2017 року становить 17 817,12 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом у сумі 1 832,03 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 14660,47 грн., а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, 824,62 грн. процентна складова. Позивач просить стягнути з відповідачки зазначену заборгованість та судові витрати.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, у письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала частково: не заперечувала проти стягнення з неї заборгованості в межах строку позовної давності, виходячи зі ставки 36 % річних. При цьому пояснила, що Банк жодних повідомлень про зміну тарифної ставки їй не надсилав.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 травня 2010 року на підставі письмової Анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір б/н (далі - договір), відповідно до якого відповідач отримала кредитну карту Універсальну.

Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» базова процентна ставка за користування кредитом - 3% на місяць (36 % на рік) з розрахунку 360 днів у році. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.

ОСОБА_1 погодилася, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідач надав згоду на зміну банком кредитного ліміту.

Зобов'язання за договором Банк виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок та видавши платіжну картку з встановленим кредитним лімітом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала зобов'язання по погашенню кредиту та процентів, останній платіж внесла 07.02.2015 р. у сумі 14,62 грн.

Станом на 10 жовтня 2017 р. заборгованість перед банком за тілом кредиту становить 1 832,03 грн.

Вказана заборгованість підтверджена розрахунком та підлягає стягненню з відповідача.

Разом з тим, заборгованість за процентами підлягає перерахунку, виходячи з наступного.

За умовами кредитного договору проценти за користування кредитом встановлені у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості.

За розрахунком банку проценти за користування кредитом з 01.04.2015 року встановлені 43,20%, тоді як за умовами договору розмір процентів становить 36%.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Як визначено у п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.

Відповідно до п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції за картрахунком.

Заява не містить умов про спосіб надання виписки про стан картрахунку.

Таким чином позивач не надав доказів виконання ним п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки.

Враховуючи наведене, проценти за період з 01 січня 2015 року по 10 жовтня 2017 року підлягають перерахунку, виходячи з 36% річних, що визначені умовами договору.

Проценти суд розрахував наступним чином:

у період з 01.01.2015 р. по 10.10.2017 р. включно (1014 днів) прострочена заборгованість за тілом кредиту становила 1755,63 грн., за простроченими відсотками станом на 31.03.2015 р. заборгованість становила 470,03 грн., заборгованість за простроченими процентами станом на 10.10.2017 р. складає 2254,67 грн.. (1755,63 грн. (заборгованість за тілом) х 36 % : 360 днів = 1,76 грн. (за день прострочення) х 1014 днів = 1784,64 грн. + 470,03 = 2254,67 грн.).

Заборгованість за процентами на поточну заборгованість станом на 10.10.2017 р. складала 148,25 грн.

Таким чином загальний розмір заборгованості за процентами станом на 10.10.2017 р. становить 2402,92 грн. (2254,67 грн. + 148,25 грн. = 2402,92 грн.)

Проте відповідач у судовому засіданні заявила про застосування до позовних вимог наслідків спливу позовної давності.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Правові наслідки порушення зобов'язання боржником визначені також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Таким чином, умовами кредитного договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Зважаючи на зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що на користь позивача стягненню з відповідача в межах строків позовної давності підлягає 2206,56 грн. заборгованості за процентами (2402,92 196,36 = 2206,56 грн.).

Зменшення заборгованості за процентами тягне за собою зменшення процентної складової штрафу до 201,93 грн.

Отже на користь позивача стягненню з відповідача підлягає заборгованість станом на 10 жовтня 2017 року у розмірі 4 740 (чотири тисячі сімсот сорок) грн. 52 коп., з яких: 1832,03 грн. заборгованості за тілом кредиту; 2 206,56 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 201,93 грн. штраф (процентна складова)

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати пропорційно до задоволених вимог на суму 425,70 грн.

Керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість станом на 10.10.2017 р. за укладеним договором №б/н від 26.05.2010 р. в сумі 4 740 (чотири тисячі сімсот сорок) грн. 52 коп., з яких: 1832,03 грн. заборгованості за тілом кредиту; 2 206,56 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 201,93 грн. штраф (процентна складова) та 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. 70 коп. судового збору, перерахувавши їх на рахунок №3111, МФО 305299, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні при його оголошенні, у той же строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлений 22 листопада 2017 р.

Суддя : ОСОБА_3