Справа № 183/1896/17
№ 2/183/1781/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Демяненка Р.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 то Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ Агрофірми «Олімпекс-Агро», в якому просить розірвати Договір оренди землі, загальною площею 5,140 га, кадастровий номер :02:0028:0147, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 04.05.2009 року в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за №0409-126-01715. Також позивач просить зобовязати відповідача негайно передати йому земельну ділянку у стані, придатному для цільового використання.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначає, що йому, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 113729, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 28 листопада 2002 року, на праві приватної особистої власності належить земельна ділянка площею 5, 140 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:0028:0147), яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 28.07.2004 року земельна ділянка позивача від його імені невідомими особами була передана в оренду відповідачу шляхом укладання додаткової угоди №219, яка зареєстрована в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 04.05.2009 року за №0409-126-01715. Договір оренди укладено строком до 31.12.2021 року. З моменту укладання договору відповідач не сплачує жодних грошових сум за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 Позивач зазначає, що неодноразово звертався до ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» з письмовими та усними вимогами щодо нарахування орендної плати чи повернення земельної ділянки, але відповідач уникає конкретної відповіді до цього часу. Зазначені факти позивач розцінює, як невиконання зобовязальних відносин, а тому просить договір, укладений між ним та відповідачем, розірвати та повернути йому земельну ділянку у стані, придатному для використання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, в подальшому звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про надання достатнього часу для підготовки всіх доказів, зясування всіх обставин справи, однак в подальшому в судове засідання представник відповідача не зявився, в звязку з чим судом, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, проведено заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 113729 від 28 листопада 2002 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за номером 25232, у відповідності до якого ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 5,140 га, кадастровий номер :02:0028:0147, що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка передана для ведення особистого селянського господарства (а.с. 6).

28.07.2004 року між позивачем і відповідачем було укладено додаткову угоду оренди земельної ділянки площею 5,140 га, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Саме додаткова угода була зареєстрована у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 04.05.2009 року за №0409-126-01715 (а.с 7).

Даних про укладення основного договору оренди суду не надано.

Відповідно до умов додаткової угоди Відповідач зобов`язувався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2% від грошової оцінки землі, а також проводити безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га, орендар відшкодовує витрати на поховання у розмірі 257 грн.

Судом по справі встановлено, що з моменту укладання договору позивачу взагалі не сплачено орендну плату у грошовій формі.

В силу ст. 60 ЦПК України, відповідачем не подано доказів того, що ним в період дії договору оренди сплачувалася орендна плата, визначена умовами договору.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Вимогами ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони, за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Зазначеною нормою закону також передбачено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Як зазначалося вище, додатковою угодою до договору оренду землі визначено три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік. Додатково, за настанням відповідних обставин, до складу орендної плати входить матеріальна допомога на поховання, у розмірах та в порядку, установлених самим позивачем.

Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті.

П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства - свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України).

Ч.1 ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою є підставою для розірвання договору оренди.

При цьому суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову частині зобовязання негайної передачі земельної ділянки у стані, придатному для цільового використання, оскільки такі вимоги предявлені ним передчасно.

Керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212 215, 224 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс- Агро» про розірвання договору оренди землі задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,140 га, кадастровий номер :02:0028:0147, укладений 28.07.2004 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», зареєстрованій Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 04.05.2009 року за № 0409-126-01715.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів, з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сорока О.В.