Справа № 761/2193/17
Провадження № 2/761/3383/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибак М.А.,

за участю секретаря Яриновської Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладом та зобов'язання виплатити кошти, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває дана справа.

14.03.2017 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій він просив суд стягнути з відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь позивача нараховані три проценти річних в сумі 2651,40 грн. та інфляційні втрати в розмірі 19870,00 грн., а також витрати за надання правової допомоги в сумі 8000,00 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав суду заперечення на позов, в якому вважав відсутність підстав для прийняття заяви від 14.03.2017 року до розгляду у зв'язку із зміною позивачем предмету і підстав позову одночасно, що заборонено законом.

Суд, вивчивши заяву позивача від 14.03.2017 року із зміненим предметом позову, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Право позивача змінити предмет чи підстави позову передбачене ч. 2 ст. 31 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

ЦПК України передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову. Тому одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо забороняється. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв'язку із цим законодавцем було закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

Згідно із нормами цивільного процесуального права, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстави позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов'язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов'язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Варто зазначити, що підставою позову не може вважатись посилання позивача на певні норми матеріального права. Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року № 5 зазначив, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, наведені в позовній заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом необхідно керуватись під час вирішення спору.

Крім того, поряд із предметом і підставою позову виділяють окремий елемент позову - його зміст.

Під змістом позову розуміють вид (спосіб) судового захисту, що прямо передбачається законом (наприклад, ст. 16 Цивільного кодексу України), з яким позивач звертається до суду. Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права й інтересу, а в ч. 2 ст. 16 ЦК України визначив орієнтовний перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Таким чином, предмет позову - це те, що конкретно вимагає позивач; підстава позову - те, чим позивач обґрунтовує свої вимоги; зміст позову - це спосіб захисту порушеного права.

Таке ж розуміння елементів позову закріплюється на рівні судової практики, зокрема, у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року № 5.

Проте, зі змісту заяви позивача від 14.03.2017 року вбачається, що позивач одночасно змінює і предмет і підставу позову, що нормами ст. 31 ЦПК України не передбачено.

Так, відповідно до позовної заяви від 20.01.2017 року позивач, посилаючись на те, що він є вкладником ПАТ «Банк Михайлівський», який віднесено до категорії неплатоспроможних та, в подальшому, розпочато процедуру ліквідації. Разом із тим, позивач звернувся до відповідача із заявою про включення його до переліку вкладників, на яку уповноважена особа відповіді не надала, а позивачу з офіційного сайту фонду стало відомо, що виплати коштів було тимчасово обмежено на 6 місяців у зв'язку із проведенням перевірки правочинів, що є нікчемними, а також дій Фонду, у разі їх виявлення. Проте, такі дії відповідача позивач вважав протиправними, а обмеження виплат - незаконним, а тому просив суд визнати його право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу «Перше знайомство» № 980-037-000247709 віл 20.05.2016 року, договором Банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-037-000247720 від 20.05.2016 року, договором Банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-037-000247736 від 20.05.2016 року та договором Банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-037-000247655 від 20.05.2016 року, укладених між позивачем ОСОБА_1 та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «Банк Михайлівський» у загальній сумі 176 779,40 грн.; Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача - як вкладника ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за договором банківського вкладу «Перше знайомство» № 980-037-000247709 віл 20.05.2016 року, договором Банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-037-000247720 від 20.05.2016 року, договором Банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-037-000247736 від 20.05.2016 року та договором Банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-037-000247655 від 20.05.2016 року, укладених між позивачем ОСОБА_1 та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «Банк Михайлівський» у загальній сумі 176 779,40 грн.

Разом із тим, в позовній заяві від 14.03.2017 року позивач, посилаючись на те, що внаслідок неналежного виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб грошового зобов'язання по поверненню коштів, з нього підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати, оскільки 21.01.2017 року кошти позивачу були фактично виплачені.

З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для прийняття позовної заяви позивача від 14.03.2017 року, оскільки позивачем в порушення вимог ст. 31 ЦПК України, фактично змінюється не предмет, а змінюються одночасно підстави і предмет позову.

З урахуванням викладеного, зазначена вище позовна заява від 14.03.2017 року підлягає поверненню позивачу для подання в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 121, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті та повернути позивачу ОСОБА_1 позовну заяву від 14.03.2017 року про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ М.А. РИБАК