Номер провадження: 22-ц/785/3837/17
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Сєвєрової Є.С., Станкевича В.А.

при секретарі: Поліхрановій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 01 березня 2016 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Четвертої Одеської нотаріальної контори Туйск Фаіна Леонтіївна про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Четвертої Одеської нотаріальної контори Туйск Фаіна Леонтіївна про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Одночасно, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 01.03.2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 01.03.2016 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 51,1 кв.м., та в цілому складається з двох житлових кімнат житловою площею 30,5 кв.м., яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29 вересня 2016 року витребувано від нотаріусу нотаріального округу м. Петрозаводську, Республіки Карелії Гуртової Світлани Миколаївни інформацію, а саме: чи видавалася довіреність від 04.02.2015 року ОСОБА_6 на ім'я громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_2, яка зареєстрована в реєстрі № 1-585, якщо так, то на підставі яких документів. Копію ухвали направлено на адресу Головного територіального управління юстиції в Одеській області для подальшого направлення до компетентного суду Республіки Карелія.

Зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_9, третя особа: державний нотаріус Четвертої одеської нотаріальної контори Туйск Фаіна Леонтіївна про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним до отримання відповіді.

Не погоджуючись з ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 01.03.2016 року про забезпечення позову, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить дану ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції при постановленні ухвали норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву позивача про накладення арешту на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, районний суд виходив з того, що між сторонами виникли спірні відносини і до вирішення справи по суті відповідач може реалізувати спірне майно та таким чином у подальшому утруднити виконання рішення суду або зробити його неможливим.

Такий висновок суду є правильним та таким, що ґрунтується на вимогах ст. ст. 151-153 ЦПК України.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане на ім»я ОСОБА_4, та складається з ? частини квартири АДРЕСА_2 (а.с.107).

При таких обставинах вимога позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 51,1 кв.м., яка в цілому складається з двох житлових кімнат житловою площею 30,5 кв.м., яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах, є видом забезпечення позову співмірним заявленим вимогам.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не переконався, що між сторонами виник спір та вжив заходи забезпечення позову - арешт нерухомого майна, який не є співмірним заявленим вимогам є неспроможними, оскільки суперечать матеріалам справи і не спростовують правильність висновку суду про задоволення заяви про забезпечення позову.

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд не переконався чи дійсно існує загроза відчуження відповідачем спірного майна, оскільки забезпечення позову має за мету до вирішення справи по суті усунути саму можливість відчужити предмет спору і тим самим утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 155 ЦПК України у разі скасування заходів забезпечення позову, набрання законної сили рішенням про відмову у задоволенні позову чи ухвалою про закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Тобто, законодавець зобов'язуючи розглядати заяви про забезпечення позову у стислі строки, без можливості перевірки відомостей повідомлених позивачем, таким чином виходить з добросовісності дій сторони. Втім одночасно відповідачеві надається реальна процесуальна можливість заявити про відшкодування збитків у разі недобросовісних дій позивача щодо забезпечення позову в контексті заявленого ним вимог.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування ухвали, при вирішенні заяви про забезпечення позову не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.Одеси від 01 березня 2016 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та скарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Є.С. Сєвєрова

В.А. Станкевич