Справа №751/6403/17
Провадження №4-с/751/76/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Горбенко Н. О.

при секретарі Ващиліній Т. В.

з участю скаржника ОСОБА_1, державного виконавця Кравченко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанови державного виконавця Кравченко К.В.:

1) від 07.09.2017 року про стягнення виконавчого збору в сумі 1021,52 доларів США та 159,58 грн.;

2) від 08.09.2017 року про стягнення виконавчого збору в сумі 128,10 доларів США;

3) від 08.09.2017 року про стягнення виконавчого збору в сумі 177,54 грн.;

4) від 08.09.2017 року про стягнення виконавчого збору в сумі 68,90 грн..

Також заявник просить зобовязати державного виконавця Кравченко К.В. зняти арешт всього майна боржника, накладений постановою від 07.09.2017 року.

В обґрунтування зазначених вимог заявник посилається на те, що в ході виконавчого провадження жодних сум чи майна на користь стягувача стягнуто чи передано не було, а також державним виконавцем не було вчинено жодних заходів примусового стягнення. 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження « від 21.04.1999 року втратив чинність. Згідно з п.7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Заявник посилається на те, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору є виконавчою дією, оскільки в розумінні як Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, так і Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавчі дії і виконавче провадження є різними за змістом поняттями, виконавче провадження складається з певних виконавчих дій.

Заявник посилається на те, що постанову про стягнення виконавчого збору винесено 07.09.2017 року, тобто після набрання чинності Закону від 02.06.2016 року №1404-VIII, то застосуванню підлягає цей Закон. При цьому, з постанови від 07.09.2017 року про стягнення виконавчого збору вбачається, що державний виконавець керувався саме Законом від 02.06.2016 року №1404-VIII. В ч.2 ст.27 Закону від 02.06.2016 року №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Станом на 07.09.2017 року фактично не повернуто будь-якого розміру заборгованості, не передано майна стягувачу, не стягнуто будь-якої суми за виконавчим документом. На підставі вищевикладеного, заявник вважає, що постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1021,52 доларів США було винесено неправомірно то і дії щодо винесення постанови про арешт майна боржника є також неправомірними.

В судовому засіданні заявник підтримала свою скаргу та просила її задовольнити.

Представник Деснянського відділу державної виконавчої служби м.Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги заявника, посилаючись на те, що оскаржувані постанови винесені в порядку визначеному законодавством України, а тому скасуванню не підлягають.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 січня 2016 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору № 35-1/618К-07 від 25 липня 2007 року в розмірі 264 (двісті шістдесят чотири) дол. 81 цент США простроченої заборгованості по кредиту, 9950 (девять тисяч девятсот пятдесят дол. США суми дострокового стягнення по кредиту, 1595 (одна тисяча пятсот девяносто пять) грн., 83 коп. пені.(а.с.20)

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виконавчого листа №751/10751/15-ц, виданого 01 лютого 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50844069 від 14.04.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Універсал» 264,81 доларів США, 9950,40 доларів США та 1595,83 грн. та постанову про відкриття виконавчого провадження №52629898 від 05.10.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Універсал» 1775,37 грн. та виконавчого збору в сумі 177,53 грн. (а.с. 21-22). На підставі виконавчого листа №751/7192/16-ц,виданого 17 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53256944 від 19.01.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Універсал» 1281,03 дол. США, постанову про відкриття виконавчого провадження №53257116 від 19.01.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Універсал» 689 грн. (а.с.23-25).

Постановами про повернення виконавчого документа стягувачу, винесеними старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 № 52629856, № 53256944, №52629898, №53257116 від 07.09.2017 року виконавчі листи №751/7192/16-ц, виданий 17.10.2016 року та №751/10751/15-ц, виданий 01.02.2016 року було повернено стягувану за його письмовими заявами( а.с. 26-29).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.09.2017 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 було винесено постанови від 07.09.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54662676, №54666508, №54666109, №54667120 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору відповідно у сумі 1021,52 дол. США та 159,58 грн., 128,10 дол. США, 68,90 грн., 177,54 грн.. А також винесено постанову №54662676 від 07.09.2017 року про арешт майна боржника на підставі постанови №52629856 від 07.09.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 1021,52 дол. США та 159,58 грн. (а.с. 30-34).

Постановами про повернення виконавчого документа стягувачу, винесеними старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 № 52629856, № 53256944, №52629898, №53257116 від 07.09.2017 року, встановлено, що 29.08.2017 року до відділу надійшли письмові заяви (вх. №12822/26-39, № 12823/26-39, №12821/23-39,№ 12820/26-39) про повернення виконавчих документів, у зв'язку з чим постановлено повернути стягувачу виконавчі листи №751/10751/15-ц та № 751/7192/16-ц.

На момент винесення оскаржуваних постанов набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року втратив чинність. Згідно з пунктом 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.27 цього Закону виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.

Аналіз наведених норм Закону № 1404-VIII дає підстави вважати, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Непряме підтвердження саме такого трактування стягнення виконавчого збору міститься в рішенні ВСУ 3-217гс14 від 28.01.2015 року та в п.20 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, якою регламентовані дії виконавця.

При стягненні ж виконавчого збору відповідно до ч.3 ст.40 Закону № 1404-VIII, без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, оскільки підстави для стягнення з боржника виконавчого збору відсутні, виділення в окреме виконавче провадження стягнення виконавчого збору шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, як і винесення постанови про арешт майна боржника ОСОБА_1 у зв'язку з несплатою боржником виконавчого збору, не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Щодо вимоги скаржника про зобовязання державного виконавця Кравченко К.В. зняти арешт всього майна боржника, накладений постановою від 07.09.2017 року, суд вважає дану вимогу тотожною з вимогою про скасування постанови про накладення арешту від 07.09.2017 року ВП №54662676, а тому, в задоволенні даної вимоги слід відмовити.

За таких обставин вимоги скарги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII , враховуючи розяснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року, суд ст. 27, 37,40 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати постанови державного виконавця Кравченко К.В.:

- № 54662676 від 07.09.2017 року про стягнення виконавчого збору в сумі 1021,52 доларів США та 159,58 грн.;

- № 54666508 від 08.09.2017 року про стягнення виконавчого збору в сумі 128,10 доларів США;

- № 54667120 від 08.09.2017 року про стягнення виконавчого збору в сумі 177,54 грн.;

- № 54666109 від 08.09.2017 року про стягнення виконавчого збору в сумі 68,90 грн..

- скасувати постанову про арешт майна боржника від 07.09.2017 року в рамках виконавчого провадження №54662676.

В іншій частині позовних вимог- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н. О. Горбенко