Номер провадження: 22-ц/785/4215/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

За участю секретаря Бахірко А.Г.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 16.05.2013 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк»

-про визнання договорів недійсними,-

ВСТАНОВИЛА:

01.04.2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовними вимогами в котрих просила суд визнати едійсним Договір про надання споживчого кредиту № 0, № 0укладений між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк» від 28 серпня 2007 року .Визнати недійсним Договір Іпотеки реєстр № Д 423 від 28 серпня 2007 року ;виключити з Державного реєстру іпотек запис за № 5559490 контрольну суму 2А3ВВ0ВГ90;виключити з Державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис 3 №5559626,дата реєстрації 28 серпня 2007 року про заборону відчуження рухомого майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 серпня 2007 року між сторонами укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0,згідно з яким відповідач надав їй кредит у розмірі 88 600 доларів ОСОБА_6 ж дня вона уклала договір № 0 про сплату кредитної лінії траншами в сумі 1 889,18 грн. на строк кредитування 252 місяці тобто до 28 серпня 2028 року.

В забезпечення вказаних договорів укладено сторонами Договір іпотеки відповідно до якого в іпотеку передана квартира,яка розташована в м. Одесі, вул. Ак. Заболотного,буд.67,корпус №1,кв.71.

Посилаючись на відсутність індивідуальної ліцензії у відповідача та кредитування в іноземній валюті вважає, що відповідно до вимог ст.ст.203,215,227 ЦК України договори є недійсними.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк»про визнання договорів недійсними задовлено. Визнано недійсним укладений 28 серпня 2007 року між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк» Договір про надання споживчого кредиту № 0 та № 0.

Визнано недійсним укладений між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк» 28 серпня 2007року Договір Іпотеки,,згідно якого ОСОБА_5 передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру № 71, розташовану за адресою: місто Одеса, вул. Академіка Заболотного, 67, корпус 1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий № Д 423.

Скасовано заборону відчуження нерухомого майна - квартири №71, що розташована по вулиці Академіка Заболотного, у будинку № 67, корпус 1, у міста ОСОБА_4, загальною площею - 55,4 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_5, № 5559626, накладену ОСОБА_7, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 28 серпня 2007 року за реєстровим № 212, у звязку з посвідченням нею іпотечного договору 28 серпня 2007 року за реєстровим № Д 423, змінену ЗО листопада 2012 року ОСОБА_8, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу у звязку з посвідченням ним 08 грудня 2011 року договору за реєстровим № 2949.

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 5559626 про заборону відчуження квартири №71, що розташована по вулиці Академіка Заболотного, у будинку №67, корпус 1, у місті ОСОБА_4, що належить на праві власності ОСОБА_5, накладену ОСОБА_7, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 28 серпня 2007 року, у звязку з посвідченням нею іпотечного договору 28 серпня 2007 року за реєстровим № Д 423, змінену ЗО листопада 2012 року ОСОБА_8, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу у звязку з посвідченням ним 08 грудня 2011 року договору за реєстровим № 2949.

Виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 5559490 про іпотеку квартири №71, що розташована по вулиці Академіка Заболотного, у будинку №67, корпус 1, у місті ОСОБА_4, що належить на праві власності ОСОБА_5, внесений ОСОБА_7, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 28 серпня 2007 року, у звязку з посвідченням нею іпотечного договору 28 серпня 2007 року за реєстровим № Д 423, змінений ЗО листопада 2012 року ОСОБА_8, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу у звязку з посвідченням ним 08 грудня 2011 року договору за реєстровим № 2949.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду з ухваленням нового,яким відмовити в задоволені позову,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги відповідно до якого до АТ «Дельта Банк» окрім інших,перейшли також право вимоги за Договором № 0 від 28.08.2007 року , а також за всіма договорами забезпечення. Між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5Зокрема посилається на порушення судом принципу змагальності сторін так як він не був залучений до участі в справі; суд не дослідив усі докази в сукупності, що є порушенням ст.59,60,212 ЦПК України; за відсутності належного доказу на який посилається позивач; свідомо виключив записи з реєстру № 2949,зроблених на підставі договору від 08.12.2011 року,що призвело до порушення прав іпотекодавця ; оскаржуване рішення не викладено в Єдиний державний реєстр судових рішень. Не звернув уваги на вимоги ст.192 ч.2 ЦК України та Закон ЦУ України «Про банки та Банківську діяльність» ,на Постанову Пленуму ВССУ України з розгляну цивільних та кримінальних спав № 5 від 30.03.2012 року яка передбачає правомірність укладення кредитних договорів в іноземній валюті та порушення вимог ст.203,215 ЦК України.

В судове засідання сторони не зявились,про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином. Представники АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» просять справу слухати в його відсутності.

В силует.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія,заслухавши доповідь судді доповідача,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких міркувань.

Задовольняючи заявлені вимоги,районний суд виходив з вимог ст.203,215 ЦК України посилаючись на те, що чинним законодавством України на момент укладення договорів,не було передбачено,що безпосередньо банківська ліцензія,дозвіл та додаток до дозволу НАБУ дають право громадянам України здійснювати валютні операції,зокрема виконувати грошові зобовязання за кредитним договором в іноземній валюті, в силу імперативних положень ст. ст.192,533 ЦК України.

Проте з таким судженням районного суду погодитись не можна з таких підстав.

Встановлено, що 28 серпня 2007 року між сторонами укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0,згідно з яким відповідач надав їй кредит у розмірі 88 600 доларів США. ОСОБА_6 ж дня вона уклала договір № 0 про сплату кредитної лінії траншами в сумі 1 889,18 грн. на строк кредитування 252 місяці тобто до 28 серпня 2028 року. В забезпечення вказаних договорів укладено сторонами Договір іпотеки відповідно до якого в іпотеку передана квартира,яка розташована в м. Одесі, вул. Ак. Заболотного,буд.67,корпус №1,кв.71.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги відповідно до якого до АТ «Дельта Банк» окрім інших,перейшли також право вимоги за Договором № 0 від 28.08.2007 року , а також за всіма договорами забезпечення. Між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5

Відповідно до ст.60 ЦПК України ,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається,як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,суд ,здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права,забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод,гарантованих Конституцією,законами України,а також міжнародними договорами,згода на обовязковість яких надана Верховною радою України.

Враховуючи, що рішення суду ухвалене після укладення Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та відбулася заміна кредитора з АТ «УкрСиббанк» на АТ «ДельтаБанк», однак районний суд не залучив до участі в справі нового кредитора,він порушив вимоги ст.10, 33, 60 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,котра гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в пункті 10 зазначено, зокрема, що банк, як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій із валютними цінностями, має право здійснювати операції з наданням кредитів у іноземній валюті.

Відповідно до ст.2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" коштами є гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Таким чином,відповідно до положень ЗУ "Про банки і банківську діяльність "банк на підставі банківської ліцензії має паво здійснювати кредитування в іноземній валюті.

Право на розміщення залучеих коштів від свого імені,на власних умовах та на власний ризик АТ "УкрСиббанк" має на підставі Банківської ліцензії НАБУ від 28 жовтня 1991 року № 75,письмового Дозволу № 75-2 від 24 грудня 2001 року та додатку до нього.

13.04.2011р. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ направлено лист у якому звернуто увагу на ряд постанов Верховного суду України, в яких сформульовано обов'язкові для усіх судів України правові позиції. Цим же листом визначено, що суди зобов'язані привести свою судову практику відповідно до судових рішень Верховного Суду України.

Відповідно до розділу «Зобов'язання, що виникають з договорів та інших правочинів» п.2 визначено, що Банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську ліцензію та відповідний письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, який є генеральною ліцензією на валютні операції, мас право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті (п. 2 ст. 5 Декрету N 15-93 від 19 лютого 1993 року "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Щодо вимог пп. "в" п. 4 ст. 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на даний час законодавством не встановлено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті (постанова від 21 березня 2001 р. N 6-7цс11).

Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, шо містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що надання Банком кредиту в іноземній валюті суперечило вимогам чинного законодавства, є необґрунтованими, тому не можуть бути підставою визнання Кредитних договорів недійсними з підстав ст.203,215 ЦК України.

Виходячи з того, що виключення з Державного реєстру іпотек контрольної суми та заборони відчуження обєктів нерухомості запис № 5559626 від 28 серпня 2007 року являється правовим наслідком застосування недійсності правочину, судова колегія приходить до висновку, що і в цій частині вимоги не підлягають задоволенню за відсутності правових підстав.

Враховуючи вищезазначене,судова колегія вважає, що висновок районного суду про те, що надання Банком кредиту в іноземній валюті суперечило вимогам чинного законодавства, та є підставою визнання Кредитних договорів недійсними з підстав ст.203,215,216 ЦК України є помилковим,не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому з підстав ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового,про відмову в заявлених вимогах.

В силу ст.88 ЦПК України судова колегія повертає заявнику понесені судові витрати так як вони документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 16.05.2013 року скасувати.

В позовній заяві ОСОБА_5( інд. номер за ДРФО НОМЕР_1) до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про визнання договорів недійсними відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5( інд. номер за ДРФО НОМЕР_1) на користь скаргу ПАТ «Дельта Банк» понесені судові витрати в розмірі 126 грн.17 коп..

Рішення набирає законної сили негайно та підлягає оскарженню до касаційного суду на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.І.Дрішлюк

ОСОБА_4