Справа № 459/442/17 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/3582/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04 квітня 2017 року позов задоволено частково. Зобов'язано стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на час його навчання у розмірі 1/7 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2017 року по 31.06.2018 року, але не більше, як до досягнення ним 23-річного віку. У решті вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 640 (шістсот сорок) гривень.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов в повному обсязі. Вважає рішення незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального права, таким, що не відповідає вимогам справедливості. Зазначає, що хоча він проживає з матір'ю, кожного місяця їм приходять нарахування за комунальні послуги, згідно яких комунальні платежі становлять в середньому 750-800 грн. Також, на думку суду, те що позивач не отримує стипендії за неуспішність є підставою для призначення меншого розміру аліментів, хоча логічніше мало б бути навпаки. Крім цього, судом зазначено, що мама позивача має можливість надавати йому матеріальну допомогу, однак суду було представлено її довідку про розмір заробітної плати, який становить 3200 грн., тобто мінімальний розмір заробітної плати. Також, відповідач не представив суду жодних доказів про те, що він перебував на лікуванні та яку суму коштів витрачено ним на таке лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, відповідача - в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи осіб, що беруть участь у справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд, першої інстанції посилаючись, зокрема, на ст.ст. 180, 182, 183, 199 СК України, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» та задовольняючи позов частково, виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_4 Згідно із довідкою №2904 від 23.01.2017 року позивач навчається на третьому курсі денного відділення ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» за спеціальністю «Підземна розробка корисних копалин» з 01.09.2014 року по 31.06.2018 року. Останній стипендії не отримує, що також підтверджується повідомленням навчального закладу від 14.03.2017 року. Як вбачається із копії виконавчого листа за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.07.2002 року з відповідача стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) до його повноліття, починаючи з 18.07.2002 року. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та загальна сума доходу за період з лютого 2016 року по січень 2017 року складає 52821,25 грн., за винятком аліментів - 40173,04 грн. Довідкою Сокальського об'єднаного УПФУ Львівської області від 30.03.2017 року №1926 стверджується, що відповідач знаходиться на обліку та отримує пенсію за віком працівникам провідних професій на підземних і відкритих гірничих роботах і в металургії, розмір якої за період з квітня 2016 року по березень 2017 року становить 71304,00 грн. Як вбачається із довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги Червоноградської центральної міської лікарні відповідач перебуває на обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст. з супутніми захворюваннями. Крім того, відповідачу встановлено третю групу інвалідності у зв'язку із трудовим каліцтвом із ступенем втрати професійної працездатності 60% безтерміново, та рекомендовано лікування у невролога, ортопеда, санаторно-курортне лікування, медикаментозне забезпечення, лікування в ЛПЗ, що підтверджується копіями довідок серії 10 ААБ №148918, серії 10 ААА №100262. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги надані відповідачем копії медичних документів на підтвердження стану його здоров'я, а також те, що позивач проживає з матір'ю, не несе витрат на оплату житла, не отримує стипендії за неуспішність, крім того і можливість матері надавати йому матеріальну допомогу, вимоги розумності та справедливості, суд прийшов до переконання, що розмір заявлених вимог позивачем є завищений та належним чином необґрунтований. Аліменти слід призначити в розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім цього в абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи обставини, що мають значення для справи в контексті згаданої норми матеріальної закону та її тлумачень колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги безпідставними.

Так, як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, - сторони є сином (позивач) та батьком (відповідач). Відповідач та мати позивача шлюб розірвали та відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення ним вісімнадцяти років. Позивач на даний час досягнув 18 років. Крім цього, позивач, проживаючи з матір'ю (ОСОБА_6.) продовжує навчання у ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж», яке він розпочав 1.09.2014 року та таке триватиме до 31.06.2018 року (копія паспорту позивача, довідка ДНЗ «ЧГЕК» №2904 від 23.01.2017 р., свідоцтво про розірвання шлюбу між відповідачем та ОСОБА_6, виконавчий лист Червоноградського міського суду, за наслідками розгляду справи за позововм ОСОБА_6 до відповідача про стягнення аліментів (а.с. 3-6).

Жодних даних про офіційні доходи позивача у матеріалах справи - немає, стипендії за місцем навчання не отримує (лист ДНЗ «ЧГЕК» № 01-15/36 від 14.03.2017 р.). Фактично, як сам ствердив, - перебуває на утриманні матері. Проживає з матір'ю та її іншим чоловіком.

Що стосується доходів відповідача, то такі складають близько 12 тис. грн. на місяць (пенсія та регресні виплати у зв'язку із виробничою травмою) (довідки ВВДФССНВВПЗ України у м.Червонограді від 21.03.2017 року №06-7/1135 а.с. 16, довідки Сокальського об'єднаного УПФ України у Львівській області а.с. 21-22).

Зважаючи на вказане слід вважати, що наявні підстави для застосування норми ст. 199 СК України, а саме: позивач, син відповідача, - досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовжує навчання; потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги та батько має можливість надавати таку допомогу.

Що стосується визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню, то на думку, колегії суддів судом першої інстанції вірно було враховано і інші обставини, окрім наведених, які мають істотне значення.

Так, судом враховано, що незважаючи на відносно значний дохід відповідач є інвалідом ІІІ групи, втратив 60 % професійної працездатності, страждає на ряд хронічних захворювань, у зв'язку з чим потребує перманентного медикаментозного лікування, що є витратним (медичні довідки, довідки МСЕК (а.с. 17-19). Мати позивача, з якою він проживає, працюючи у ТзОВ СП «Київ-захід» отримує заробітну плату в розмірі від 2454,34 грн. до 3500 грн. на місяць (а.с. 23) та є власником квартири, у якій вони проживають (дані про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 24). Прожитковий мінімум на одну особу який складає згідно Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» 1624 грн., а також зважаючи на позицію відповідача, який позов визнав частково, - суд вірно визначив розмір частки, що підлягає відрахуванню із доходів відповідача на користь позивача на його утримання, як аліменти на місяць - 1/7 частку, що в гривнях становитиме близько 1714,28 грн., тобто розмір навіть більший ніж передбачений законом прожитковий мінімум на особу.

Вказаний розмір аліментів, з врахуванням наведених обставин, на думку колегії суддів, слід вважати у даному випадку справедливим та таким, що відповідає обставинам, які мають значення для справи.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід вважати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра