Справа № 143/1267/17
УХВАЛА

Іменем України

17.10.2017 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойка А. В.,

з участю секретаря Шафер В. А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ланецького», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про забезпечення позову, -

Встановив:

12 вересня 2017 року подано позов про стягнення заборгованості за договором поруки.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ФГ «Ланецького» до виконання ним своїх зобовязань, мотивуючи тим, що незабезпечення позову може ускладнити, або зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши вказану заяву, оглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява про забезпечення позову до задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункту 4 постанови від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У поданій до суду заяві позивач просить вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ФГ «Ланецького», однак разом з цим позивач не надає доказів на підтвердження обсягу такого майна, його місцезнаходження та обсягу грошових коштів.

Враховуючи вказані обставини суд проходить до висновку, що забезпечення позову способом вказаним позивачем може призвести до перешкоджання господарської діяльності юридичної особи та порушення прав інших осіб.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Ланецького», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя