РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/698/17

Провадження № 2/700/412/17

15 листопада 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позивач зазначила, що вони з відповідачем уклали шлюб 18 вересня 2014 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 09. Від спільного подружнього життя мають пятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились не сумісні характери та різні погляди на життя, він не приймає участі у матеріальному забезпеченні сімї, спільному веденні домашнього господарства, вихованні дітей. За таких обставин, позивач вважає, що примирення між ними не можливе, тому просить шлюб розірвати. Майнового спору немає. Діти проживають із позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, а тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подачі заяви до досягнення ними повноліття.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, судом не здійснювалося.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 вересня 2014 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 09 (свідоцтво про шлюб серії І-СР № 111881 від 18.09.2014 року). Від спільного подружнього життя мають пятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-СР №144013 від 09.04.2004 р.), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії 1-СР №108045 від 01.04.2010 р.), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії І-СР №140281 від 16.01.2012 р), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії І-СР №177232 від 28.10.2013 р.) та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії І-СР №201257 від 03.01.2015 р.). Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя.

Відповідно до ч.1ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Зважаючи на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, примирення між ними неможливе, тому шлюб підлягає розірванню.

Діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків та не надає дітям матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов'язок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів та фінансове забезпечення дітей, яке необхідне для їх гармонійного розвитку, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми закону, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 180-182, 183,184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 88, 174, 197, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 вересня 2014 року виконавчим комітетом Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, актовий запис № 09 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня предявлення позову - 25 вересня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави, судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.М.Яценко