Справа №588/206/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1834/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист від економічного та психологічного насильства, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 16 лютого 2017 року звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що відповідач ОСОБА_4 під час перебування з нею у зареєстрованому шлюбі з 1995 по 1998 роки вчиняв проти неї фізичне, економічне, статеве та психологічне насильство. Оскільки позивач була членом Євангельських Християн-бабтистів, щоб її не виключили з церкви, вона терпіла знущання чоловіка. Зазначає, що відповідач за час спільного проживання своїх коштів їй як дружині не надавав, вона ледь не померла з голоду. В їх помешканні було холодно, а тому вона постійно застужувалася. Крім того відповідач їй зраджував, ображав, принижував, глумився, здійснював статеві знущання. За таку нехристиянську поведінку відповідач був відлучений від церкви і їй церквою дозволено було покинути його. У подальшому стосунки між ними налагодилися і вони повторно зареєстрували шлюб у 2005 році. Незважаючи на добрі стосунки, без сварок, відповідач зненацька заборонив їй приїжджати в м. Тростянець в його помешкання, поводив себе неадекватно. На її думку, через простуди внаслідок проживання в м.Тростянець разом з відповідачем в мерзлій хаті, вона потрапила на операцію з приводу гострого гнійного парапроктиту. В подальшому через хворобу вона не могла виконувати обовязки на роботі, а тому її примусово звільнили та вона залишилася без засобів до існування, на її утриманні в цей час перебував син, який тяжко хворів. Стан її здоровя погіршився у звязку з економічним насильством ОСОБА_4 Відповідач, на її думку, мав можливість утримувати і її, і дитину. Також під час судових засідань у справах про стягнення аліментів та про розірвання шлюбу між сторонами, відповідач здійснював на неї психологічний тиск, щоб вона відмовилась від позовів. Вважає, що їй було завдано моральну шкоду внаслідок економічного та психологічного насильства, яка полягає у її фізичних та душевних стражданнях. Її фізичні страждання полягали у відчутті голоду від недоїдання, болю від невиліковних хвороб.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить захисти її від економічного і психологічного насильства з боку відповідача, а саме: 1) установити, що відповідач зловживає своїми правами на розірвання шлюбу, на вільне вираження своїх думок, на розпорядження своїми доходами згідно ст. 13 СК України; 2) зобовязати відповідача припинити зловживання своїми правами, припинити економічне і психологічне насильство щодо неї згідно ч. 6 ст. 13 СК України; 3) стягнути з ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду у сумі 23328 грн.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить дослідити недосліджені судом першої інстанції докази, на які вона посилалася рішення по справі № 592/5496/16-ц, лист ОСОБА_4, встановити, що рішення ухвалене неуповноваженим судом, скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 03 листопада 1995 року зареєстрували шлюб (а. с. 26), який було розірвано 01 серпня 1998 року (а. с. 27).

04 лютого 2005 року сторони по справі повторно зареєстрували шлюб, який рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 листопада 2011 року було розірвано (а. с. 25-26).

Судами неодноразово розглядалися справи за позовами ОСОБА_3 до відповідача про розірвання шлюбу; стягнення аліментів на утримання дружини; захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди (а. с. 28; 67).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту зловживання відповідачем правами, вчинення насильства по відношенню до позивача. А оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимог про встановлення зловживання відповідачем правами, вчинення насильства по відношенню до позивача, які задоволенню не підлягають, відповідно підстави для задоволення вимоги позивача про відшкодування завданої ОСОБА_4 моральної шкоди, також відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї»:

Насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Фізичне насильство в сім'ї - умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності.

Психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному

здоров'ю.

Економічне насильство в сім'ї - умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до його смерті, викликати порушення фізичного чи психічного здоровя.

Надане позивачем на підтвердження насильства з боку відповідача направлення на судмедекспертизу № 133 від 01 листопада 1996 року, в якому зазначено, в якості стислого опису події, що 01 листопада 1996 року ОСОБА_5 побив її чоловік ОСОБА_4, та висновок спеціаліста про закритий перелом 11 ребра зліва, не є доказами на підтвердження насильства з боку ОСОБА_4, оскільки відсутні належні докази заподіяння цих тілесних ушкоджень саме відповідачем, зокрема, рішення суду як щодо притягнення його до адміністративного відповідальності за ст. 173-2 КУпАП так і за вчинення відповідних злочинів по відношенню до позивача (а. с. 12).

Перебування позивача на лікуванні з гострим гнійним парапроктитом також не свідчить про фізичне чи інше насильство з боку ОСОБА_4 (а. с. 75).

Докази вчинення відповідачем економічного насильства відносно позивача, а саме те, що він не ділився з нею своїми доходами, що призводило до її недоїдання, в матеріалах справи відсутні.

Доводи ОСОБА_5, що відповідач звертався до суду з позовом до неї про розірвання шлюбу з метою звільнення від сплати аліментів на її утримання, - є лише її припущеннями, оскільки виходячи з положень ст. 24, 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Отже, позивачем не доведено факт зловживання відповідачем своїм правом на розлучення як спосіб економічного насильства, а інші докази на підтвердження наміру відповідача спричинити шкоду позивачу через розірвання шлюбу - відсутні.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що лист відповідача від 25.07.2005 року на адресу позивача доводить факт скоєння відносно неї психологічного насильства. Як зазначає сама позивач вказаний лист був предметом позову в іншій справі за її позовом до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди. Сам по собі цей лист, який містить образливі висловлювання на адресу позивача, за відсутності інших достовірних доказів, ще не свідчить про скоєння відповідачем психологічного насильства по відношенню до позивача в розумінні Закону України «Про попередження насильства в сімї».

Не можна погодитись і з доводами апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відхилив заяву позивача про відвід головуючому у справі. Заяву про відвід судді Щербаченко М.В. суд вирішив у відповідності до положень ст. ст. 20-24 ЦПК України та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Колегія суддів також вважає, що судом правильно, з посиланням на відповідні норми матеріального права вирішено позов ОСОБА_3 і в частині відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування правильного по суті рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -