У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» про розірвання договору,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнень, який обґрунтувала тим, що послуги з централізованого опалення надавались відповідачем не регулярно, з порушенням температурного режиму, а тому вона 09 квітня 2012 року звернулась до відповідача із заявою про розірвання договору, про що отримала відмову. 24 травня 2012 року питання про від'єднання її квартири від централізованого теплопостачання розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії з питань відключення споживачів від централізованого опалення, де прийнято рішення про задоволення заяви. Проте відповідач не виконав рішення комісії, квартиру від централізованого теплопостачання не відключив. У серпні 2014 року позивач самочинно демонтувала батареї, опалює свою квартиру за допомогою електричних конвекторів. За фактом демонтажу батареї на неї складено адміністративний протокол, вона сплатила адміністративний штраф. Зазначає, що вона як власник квартири не має потреби у наданні послуг із боку відповідача, не має потреби продовжувати дію договору та не є споживачем із 20 жовтня 2014 року, нового договору не укладала, між нею та відповідачем відсутні юридичні правовідносини. Враховуючи вищевикладене, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та задовольнити позов у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

До касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, вважаю за можливе заяву задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, встановивши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Так, на підставі наявних у справі доказів суд установив, що відключення позивачем приладів опалення у квартирі є самовільним, оскільки вона зверталася до міжвідомчої комісії із питанням відключення її квартири від мережі централізованого опалення, але їй було відмовлено.

Також суд правильно виходив із того, що відсутність потреби в отриманні послуг та самовільне відключення позивачем квартири від системи централізованого опалення не є підставою для розірвання договору про надання послуг із централізованого опалення, враховуючи, що порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від мереж централізованого опалення та постачання регулюється наказом Міністерства будівництва, архітектури та житво-комунального господарства від 22 листопада 2005 року № 4, яким затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Доводи касаційної скарги позивача стосовно того, що її дії щодо відключення квартири від мережі опалення потрапляють під поняття переобладнання є безпідставними та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій по суті вирішеного спору, оскільки самовільне відключення квартири від мережі централізованого опалення суперечить п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» про розірвання договору, за касаційною скаргою на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2017 року та ухвалуапеляційного суду Запорізької області від 25 квітня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак