Справа № 525/1225/17
Провадження №2/525/427/2017
У Х В А Л А

17 листопада 2017 року селище ОСОБА_1

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області в порядку позовного провадження з цивільним позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини-сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить суд шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвати, залишивши їй прізвище «Липко» та стягувати з відповідача у справі ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Суддя, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 в частині її цивільного позову (заявлених позовних вимог) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Розділ ІІІ ЦПК України врегульовує питання позовного провадження (подання і розгляд цивільного позову як форми цивільного судочинства). Розділ ІІ цього Кодексу визначає порядок наказного провадження.

Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

За нормою ч.2 цієї статті, із заявою про видачу судового наказу може звернутися зокрема, особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України в редакції Закону №2037 VIII від 17 травня 2017 року (набрав чинності з 08.07.2017 року) судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З огляду на викладене та зміст вимог позивача щодо стягнення аліментів (які заявлені разом з вимогою в порядку позовного провадження про розірвання шлюбу), слід звернути увагу на те, що і в пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» вказувалося, що законопроектом насамперед, пропонується спростити механізм прийняття судового рішення щодо стягнення аліментів, зокрема, пропонувалося встановити право того з батьків, з яким проживає дитина, визначати спосіб стягнення аліментів та отримувати в порядку спрощеного судочинства аліменти в розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку у разі визначення розміру аліментів як частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини, або у розмірі пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо заявлено вимогу про індексацію аліментів, присуджених у твердій грошовій сумі.

Внаслідок прийняття вищевказаного Закону, який набрав чинності з 08.07.2017 року, досягнуто його мету щодо спрощеного судочинства з питання стягнення аліментів на утримання дитини у відповідних розмірах.

Частиною 3 ст.118 ЦПК України передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 з цивільним позовом в порядку позовного провадження, заявивши одночасно вимогу (в межах позовного провадження) вимоги як про розірвання шлюбу (ці вимоги підлягають розгляду в порядку пощовного провадження), так і про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття (ці вимоги, з огляду на імперативні положення п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України в редакції Закону № 2037 VIII від 17 травня 2017 року (набрав чинності з 08.07.2017 року підлягають розгляду в порядку наказного провадження).

Положення п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України передбачають, що судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) на одну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. З матеріалів справи не вбачається, що розмір аліментів буде перевищувати десять прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, що ця вимога повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб і немає даних, що позивачу ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів або наказ скасований судом.

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині заявлених в позовному провадженні вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття підлягає поверненню позивачу.

Що ж стосується заявлених ОСОБА_2 в порядку позовного провадження вимог до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, то суд зазначає, що дані позовні вимоги однозначно підлягають розгляду в порядку позовного провадження, відповідно, суд виконав імперативному норму ч.3 ст.122 ЦПК України і вже зробив запит до органу місцевого самоврядування щодо місця реєстрації проживання відповідача у справі, після отримання відповідної інформації в порядку частин 3,4 ст.122 ЦПК України провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_2 в частині позовних вимог про розірвання шлюбу буде відкрито і справу буде призначено до судового розгляду з метою оперативного розгляду цих позовних вимог протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.95,96,118, п.6 ч.3 ст.121 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині її цивільного позову (позовних вимог) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття - повернути позивачу.

Розяснити позивачу ОСОБА_2 право законне право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину - в порядку наказного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Хоролець