Номер провадження 2/522/35/17
У Х В А Л А

23 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі усну клопотання представника ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 в усній формі заявив клопотання про відвід судді, і зазначив, що ОСОБА_1 не була належним чином сповіщена про розгляд дійсної справи та про винесення по справі заочного рішення від 10 серпня 2016 року. Вищевикладене, на думку представника відповідачки, порушує інтереси відповідачки, та викликає сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Другий представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Представники ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували проти задоволення вищевказаного клопотання, та вказали, що доводи щодо сумніву у обєктивності та неупередженості судді є безпідставними, необґрунтованими та такими, що виражають неповагу до суду та здійснюють тиск на суд з метою винесення конкретного рішення по дійсній справі.

Суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним» за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою (рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п. п. 49, 54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п. 66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п. 136; «ОСОБА_3 проти України» від 09.01.2013 року, п. п. 103, 107).

Розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 про відвід судді, суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судові повістки по справі направлялись на адреси сторін судом, про що свідчать відповідні супровідні та довідкові листи, а також представником позивача ОСОБА_2 за його заявами згідно вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Тому, посилання представника відповідачки на те, що судом не направлялись ОСОБА_1 судові повістки по справі, є безпідставними.

Крім того, ухвалою суду від 26 грудня 2016 року за заявою ОСОБА_1 було скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2016 року, та справу призначено до розгляду з загальному порядку. На даний час рішення по вказаній справі не прийнято.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів щодо субєктивної упередженості судді або правомірного сумніву у безсторонності та її незалежності з обєктивної точки зору представником відповідачки не надано.

Посилання на упередженість та зацікавленість судді у вирішенні справи у судовому засіданні доведені не були, тому взяті до уваги бути не можуть як такі, що ґрунтуються на непідтверджених домислах. Отже, законних підстав для відводу складу суду не встановлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо, зокрема, є обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Доводи заяви про відвід не можуть ґрунтуватися на міркуваннях, що мають на меті обмежити або поставити під сумнів право іншої сторони на забезпечення та реалізацію своєї участі у розгляді справи.

Тому, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про відвід судді.

Керуючись ст. ст. 20, 23, 24, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні усного клопотання представника ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю, - відмовити.

Продовжити слухання справи у тому ж складі суду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Свячена Ю.Б.