Дата документу 26.10.2017
Справа № 334/1147/17
Провадження № 2/334/1690/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі - Матвієнко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про збільшення аліментних виплат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом про збільшення аліментних виплат на утримання дитини, вказавши, що 04.04.2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2.

04.08.2003 року у них народилася дочка, ОСОБА_3.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.05.2004р. з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини усіх доходів.

05.06.2008 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення суду.

У 2011 році відповідач звернувся до суду з позовом про зменшення аліментів до 360 грн. на місяць у твердій грошовій сумі і 12.12.2011 року позов було задоволено.

На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідач отримав постійну роботу на ПАТ «Запоріжсталь» і може в подальшому сплачувати аліменти у колишньому обсязі.

Також, дитина з моменту народження знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: вроджена вада серця, стеноз легеневої артерії і потребує коштовного лікування.

Просить суд збільшити аліментні виплати на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до розміру ? частини заробітку і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи позовної заяви і просив її задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення проти позову, де вказав, що на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 він сплачує добровільно кошти в розмірі від 800 до 1000 грн. на місяць, що відповідає фіскальним чекам «Укрпошти».

Проте, 09.02.2008 року він одружився вдруге з ОСОБА_4 і від цього шлюбу має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якої рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.03.2011 року з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач зазначив, що позивачка є працездатною і має можливість знайти роботу, так як дитина не визнана інвалідом з дитинства, ходить до школи.

Посилання позивача на хворобу дочки є не доцільними, оскільки не відносяться до предмету даного позову, а витрати, понесені позивачем на лікування дитини можуть бути стягнуті шляхом подання окремої позовної заяви.

Просить суд позов задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини заробітку з дня набрання рішенням законної сили до зміни матеріального становища.

Вислухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.08.2003 року у сторін народилася дочка, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС № 132832 (а.с.7).

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18.05.2004 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6, 04.08.2003 р.н у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У звязку з народження другої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якої рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.03.2011 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття і втратою роботи через припинення підприємства, ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогою про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2011 року зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на встановлений розмір аліментів в твердій грошовій 360 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального становища сторін (а.с.10).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, у разі зміни матеріального становища та сімейного стану платника аліментів, він має право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 05.02. 2014 р. (справа № 143 цс 13).

Відповідно до ст. 180, ч.ч.1, 2 ст. 182, ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, у разі поліпшення матеріального стану платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, збільшено) за позовом отримувача аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до довідок про доходи № 16/727; 16/728 від 31.08.2017р., відповідач працює укладчиком-пакувальником на ПАТ «Запоріжсталь» і отримує стабільну заробітну плату (а.с. ).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивачка ОСОБА_1 є працездатною і має можливість знайти роботу, так як дитина не визнана інвалідом з дитинства, ходить до школи, здатна собою опікуватися, що встановлено рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2011р. (а.с.10).

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем доведено обставин, які свідчить про те, що матеріальний стан платника аліментів змінився (поліпшився), та у відповідності до ст.192 Сімейного кодексу України, суд вважає є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню із позивача на утримання дітей, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»прожитковий мінімум - це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісячно, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним. При цьому, судом також врахована реальна спроможність позивача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, та достатність цієї суми, з урахуванням утримання дитини відповідачем, для забезпечення належного матеріального утримання.

Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України, щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз'ясненням, викладеним у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Таким чином, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд прийшов до висновку що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

За змістом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн., від сплати якого позивач була звільнена при пред'явленні позову до суду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 84, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 59, 60-61, 88, 174, 197, 208-210, 212, 214-215, 224-226, 367 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про збільшення аліментних виплат на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити розмір стягнутих з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродж.: ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з твердої грошової суми 360 грн. щомісяця на 1/5 частину всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, з дня набрання даного рішення суду законної сили до повноліття дитини або змінення матеріального становища сторін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродж.: ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн НОМЕР_1 судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Добрєв М. В.