АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Заболотні ВітиСергіївни на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2017 року ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Альфа Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником по цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Заболотня В.С. подала апеляційну в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - та замінити стягувача ПАТ «Альфа Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі за №2604/24135/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_4

В обґрунтування вимог посилалася на те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою, у зв'язку з вибуттям правопопередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежать від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви не взяв до уваги, що за змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги, оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Зазначала, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд не повинен обмежуватися посиланням на те, що заявником не додано документальних підтверджень про відкриття виконавчого провадження, а сприяти заінтересованим особам у поданні доказів шляхом надіслання запитів до ДВС про витребування інформації про відкриття виконавчого провадження та подальшого руху виконавчого листа.

В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»» доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявником ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» не надано доказів, що виконавчі документи з виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.02.2013 року перебувають на виконанні, а також перебування на виконанні виконавчого листа, де боржником виступає ОСОБА_3

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.02.2013 року позов ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором №490080563 від 01.07.2008 року в розмірі на загальну суму 114 982 грн. 73 коп.

26.09.2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір факторингу №2016-3АБ/ДГ, відповідно до умов якого, фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, що належать Клієнту за Основними Договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів.

Відповідно до Витягу реєстру боржників до Договору факторингу №2016-3АБ/ДГ від 26.09.2016 року, право вимоги за Кредитним договором №490080563 від 01.07.2008 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_3, перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

Звертаючись із заявою ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» просило замінити стягувача ПАТ «Альфа Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі №2604/24135/12.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін за поданням державного виконавця або за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України визначено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження й її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги, коли до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача поза межами виконавчого провадження.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13, який згідно з ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви не взяв до уваги норми ст.378 ЦПК України, ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача на його правонаступника.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня скасуванню з постановленням нової ухвали про заміну сторони її правонаступником.

Керуючись ст.ст. 303, 312 , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Заболотної Віти Сергіївни задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» у справі №2604/24135/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді