Справа № 727/8578/17
Провадження № 2/727/1864/17
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 Коба Олександровича про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_6 акціонерне товариство ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення, мотивуючи позовні вимоги тим, що 18.07.2016 року ОСОБА_6 акціонерне товариство ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримали у власність квартиру, загальною площею 47,20 кв.м., житловою площею 18,40 кв.м., за адресою: м.Чернівці вул.І.Франка, 23/3 на підставі договору іпотеки від 24.12.2015 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у державному реєстрі під номером 3593. Після отримання права власності на квартиру АДРЕСА_1, вони здійснили намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стала реєстрація та проживання у квартирі відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 Вважають що їхні права як власника зазначеного жилого приміщення порушено та відповідачів необхідно виселити без надання іншого жилого приміщення. Просять, заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» ОСОБА_8 не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, від нього надійшла письмова заява з клопотанням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і не заперечував в разі повторної неявки відповідачів справу розглянути в заочному порядку.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання повторно не зявилися, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи належним чином, відомостей про поважність причини неявки в засідання суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом, належними доказами по справі встановлено, 18.07.2016 року позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримали у власність квартиру, загальною площею 47,20 кв.м., житловою площею 18,40 кв.м., за адресою: м.Чернівці вул.І.Франка, 23/3 на підставі договору іпотеки від 24.12.2015 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у державному реєстрі під номером 3593, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.3-4 ).

Після отримання права власності на квартиру АДРЕСА_1, вони здійснили намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стала реєстрація та проживання у квартирі відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідачам надсилали претензію за адресою місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогою протягом 30 днів з моменту отримання претензії добровільно звільнити приміщення квартири із одночасним зняттям з реєстраційного обліку (а.5), що також підтверджується реєстром поштових відправлень рекомендованих листів (а.с.6).

Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному звязку регулюються наступними вимогами закону.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору є однією з головних загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні змісту такого договору.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, згідно з ч. 5 зазначеної статті дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, іпотека є способом задоволення забезпечених нею вимог іпотекодержателя (отримання виконання) за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

В силу ст.40 Закону України «Про іпотеку» рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення усіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок и житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Пунктом 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» передбачено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

В матеріалах справи міститься повідомлення позивача з вимогою до відповідачів від 11.07.2017 року (а.с.5), яке відповідачами залишено без уваги та добровільно не звільнили приміщення квартири АДРЕСА_1, що є насамперед передумовою до примусового виселення відповідачів з житла в якому вони проживають та зареєстровані.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як сторона по справі, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з відповідачів підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого банком судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням від 21.08.2017 року, в розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 599, 627, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.1, 5, 6, 33, 38, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212- 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 Коба Олександровича про виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КР № 829958, виданий 06.04.2004 року Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, ОСОБА_5 Кобу Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії КР №814323 виданий 28.10.2003 року 1-м відділом ЧМВ УМВС України в Чернівецькій області, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КР № 829958, виданий 06.04.2004 року Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, мешканки 58000, АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 Кобу Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії КР №814323 виданий 28.10.2003 року 1-м відділом ЧМВ УМВС України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» розрахунковий рахунок №3111, МФО 305299, судові витрати по сплаті судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням від 21.08.2017 року, в розмірі 1600,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в засіданні при проголошенні рішення в цей же строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Слободян Г.М.