Провадження № 2/161/3937/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості

В С Т А Н О В И В:

ПАТ „Державний ощадний банк України від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (тип товариства було змінено на ПАТ „Державний ощадний банк України) та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 3805, відповідно до умов якого, останній отримав кредит в сумі 236000 грн. під 16,5% річних з терміном остаточного погашення не пізніше 09 березня 2018 року. Однак, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання. В забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором від 11 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» укладений договір поруки №4416 з ОСОБА_2 згідно з яким остання поручилася перед позивачем за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором. Станом на 21 серпня 2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 306646,02 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 77943,35 грн., заборгованість за процентами 3155,67 грн., пеня 135387,95 грн., загальна сума 3% річних 18145,26 грн., загальна сума втрат банку від інфляції 72013,79 грн. Просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 306646,02 грн. та понесені судові витрати по справі.

До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо постановлення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

За погодженням з представником позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 526, 527,530, 549, 550, 553, 554, 1059, 1050, 1055 ЦК України.

Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 11 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (тип товариства було змінено на ПАТ „Державний ощадний банк України) та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 3805, відповідно до умов якого, останній отримав кредит в сумі 236000 грн. під 16,5% річних з терміном остаточного погашення не пізніше 09 березня 2018 року (а.с. 22-25).

Крім того, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 були укладені додаткова угода № 1 від 11.03.2008 року та додаткова угода № 2 від 30.09.2009 року, відповідно до умов яких певні пункти кредитного договору викладені в новій редакції (а.с. 26-27).

Відповідно до п. 3.3.1. кредитного договору позичальник зобовязаний точно в строки, обумовлені цим договором, повернути Кредит в сумі 236000 грн. своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобовязання за цим договором (а.с. 23).

Відповідно п. 5.2. кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (а.с. 23).

Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань по цьому договору (а.с. 23 зворот).

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором від 11 березня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» укладений договір поруки №4416 з ОСОБА_2 згідно з яким остання поручилася перед позивачем за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором (а.с. 28).

Відповідно до п.п. 1.1 договорів поруки, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 3805 від 11.03.2008 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с. 28).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобовязання.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3 % річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому указана міра відповідальності підлягає застосуванню за позовом кредитора на підставі Закону незалежно від того, чи передбачили сторони таку відповідальність в умовах договору.

Таким чином, станом 21 серпня 2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 306646,02 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 77943,35 грн., заборгованість за процентами 3155,67 грн., пеня 135387,95 грн., загальна сума 3% річних 18145,26 грн., загальна сума втрат банку від інфляції 72013,79 грн. (а.с. 6-17).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надсилалися на адреси ОСОБА_1, ОСОБА_2 вимоги про дострокове повернення кредиту, однак дані вимоги не були виконані (а.с. 29-30).

Отже, відповідачі істотно порушили вимоги ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 553, 554, 1059, 1050, 1055 ЦК України, кредитного договору, договору поруки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити.

Таким чином, оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідачів солідарно в користь позивача суму боргу в розмірі 306646,02 грн. та судові витрати по справі в розмірі 4599,89 грн.

На підставі ст.ст. 509, 510, 526, 1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 3805 від 11 березня 2008 року в розмірі 306646 (триста шість тисяч шістсот сорок шість) грн. 02 коп. з яких: заборгованість за кредитом 77943,35 грн., заборгованість за процентами 3155,67 грн., пеня 135387,95 грн., загальна сума 3% річних 18145,26 грн., загальна сума втрат банку від інфляції 72013,79 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4599 (чотири тисячі пятсот девяносто девять) 69 коп. по 2299 (дві тисячі двісті девяносто девять) грн. 85 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3