АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 рокуОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначала, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2001 року, від якого мають неповнолітніх сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Посилаюсь на те, що спільне життя у них не склалось у зв'язку з відсутністю порозуміння та спільних інтересів, внаслідок чого вони постійно сваряться та мають суперечки, просила шлюб з відповідачем розірвати.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, за змістом скарги просить рішення районного суду скасувати та постановити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши ОСОБА_2 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_3 та її представника, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, сторони проживають в одній квартирі, однак в різних кімнатах, спільного господарства не ведуть, між ними протягом 2016 року постійно виникають сварки та суперечки, що тягне за собою звернення до правоохоронних органів (а.с.7-14).

Задовольняючи позов, районний суд виходив з відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги між сторонами, спільного ведення господарства та підтримання шлюбних стосунків.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За положеннями ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У відповідності зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України).

Під час провадження справи в суді апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_2 сторонам надавався двохмісячний строк на примирення, проте відповідно до їх пояснень за сплином вказаного строку, примирення між сторонами не настало.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції відносно мотиву та причин розірвання шлюбу є хибними, колегія суддів визнає безпідставними.

Вжиті судом заходи не призвели до поновлення сімейних відносин, ведення спільного господарства.

За змістом положень ст.56 СК України, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

З урахуванням зазначеного та матеріалів справи, у їх сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав до задоволення заявленого по справі позову.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/14022/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4358/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.