Номер справи 623/1338/17
Номер провадження 2/623/860/2017
РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Одарюка М. П..

при секретарі: Костенко В.В.

за участю судового розпорядника: Гребенюк О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач по справі зареєстрована в спірній квартирі, але з 2015 року вона не проживає в спірній квартирі, особистих речей відповідачки в будинку не має, всі обов'язки з утримання житлового будинку покладені на позивачку. Реєстрація відповідачки в спірній квартирі не дає змоги позивачці оформити субсидію, а тому просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Представник позивача, ОСОБА_4, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судовим розглядом встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі - продажу належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.15-16).

Позивачка 24 березня 2004 року уклала шлюб з ОСОБА_5 та після укладення шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 ( а.с.21).

Згідно копії акту від 02.06.2017 року Комунального житлового ремонтно -експлуатаційного підприємства -1 квартиронаймач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 с 2003 року. З 2015 року відповідачка за вказаною адресою не мешкає. На даний час мешкає в Німеччині ( а.с.19).

За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном і він реалізує їх на власний розсуд.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном ( ст. 391 ЦК України.).

Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів його сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина власника квартири, їхні діти та батьки, а також інші особи

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимогати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

З урахуванням ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» позивач у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном має право вимогати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з ним одну із таких вимог:

- про позбавлення права власності на житлове приміщення;

- про позбавлення права користування житловим приміщенням;

- про визнання особи безвісно відсутною;

- про оголошення фізичної особи померлою.

Реєстрація місця проживання відповідача в будинку обмежує права позивача у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном.

При таких даних позовні вимоги ОСОБА_2підлягають задоволенню.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 10, 11, 60,209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 116,157 ЖК України, ст. 405 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3, іпн. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М. П. Одарюк