Справа № 583/1668/16-ц
У Х В А Л А

24 квітня 2017 року Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання з веденням спільного господарства, та про визнання права власності на спільне майно подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В порядку ст. 11-1 ЦПК України дана цивільна справа надійшла після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у звязку із звільненням з посади головуючого судді у справі.

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, про встановлення факту сумісного проживання з веденням спільного господарства та визнання права власності на спільне майно подружжя. Вимоги мотивує тим, що 22 квітня 1983 р. між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Охтирської міської ради народних депутатів Сумської області. За час шлюбу ними була придбана у спільну сумісну власність однокімнатна квартира за адресою м. Охтирка вул. Ярославського, 17/50. Вказана квартира була придбана за гроші у Держави Україна з державного житлового фонду, покупцем у договорі зазначена дружина позивача ОСОБА_2, що за законом не позбавляє його права власності на це нерухоме майно.

На підтвердження факту того, що на момент укладення договору ОСОБА_2 самостійного заробітку не мала, позивач додає копію свідоцтва про народження третьої дитини. Факт сумісного проживання можуть підтвердити свідки.

Просить визнати (підтвердити) за ним право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, а саму квартиру сумісною власністю подружжя, як це і передбачено законодавством України, а всі судові витрати покласти на відповідачку, якщо вона заперечуватиме проти задоволення позовної вимоги.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що цивільну справу необхідно прийняти до свого провадження, а позовну заяву залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити імя позивача і відповідача; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року N 2 позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України, у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо позовна заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення. Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК.

Суд вважає, що позивач повинен конкретно вказати обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину.

В описовій частині позову зазначає про необхідність встановлення судом факту сумісного проживання подружжя та визнання права власності на квартиру, а в вимогах не зазначає про факт спільного проживання, а лише просить визнати за ним право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, а саму квартиру сумісною власністю подружжя, як це і передбачено законодавством України, а всі судові витрати покласти на відповідачку, якщо вона заперечуватиме проти задоволення його позовної вимоги. Такі вимоги є неконкретними, викладені із певною умовою, що суперечить положенням ст. 119 ЦПК України.

Необхідно визначити ціну позову, підтвердивши вартість спірного майна і сплатити судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому не зрозуміло із якими ж конкретно позовними вимогами звернувся позивач та не вказано, що саме необхідно встановити та в який період.

Крім того, за змістом позов містить протиріччя, що подружжя проживало в шлюбі і в цей період придбали квартиру, разом з тим позивач вказує про необхідність встановлення факту спільного проживання, тому необхідно конкретно викласти обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, чим саме конкретно порушено його права та викласти зміст позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків, в іншому випадку позовна заява буде залишена без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-1, 119, 121, 207 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання з веденням спільного господарства, та про визнання права власності на спільне майно подружжя залишити без руху та надати позивачу строк для усунення викладених в мотивувальній частині ухвали недоліків на протязі п'яти днів з дня отримання копії ухвали, розяснивши позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_3