Справа №242/2040/17
Провадження № 2/242/999/17
1 серпня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області
у складі: головуючої - судді Коліщук З.М.,
при секретарі Островерховому Д.С.,
розглянувши у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,-
ОСОБА_1 23.05.2017 року предявила позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.
У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти знаходяться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 20 січня 2016 року у розмірі по 1/3 частки кожному з усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Із свідоцтва про народження відомо, що сторони є батьками дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4-5).
Згідно довідки ОСББ «Єдність м.Селидове» від 22.05.2017 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.10).
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не домовилися про спосіб виконання обовязку утримувати дітей, і тому, згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивача.
Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який вступив в дію 08.07.2017 року, а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Ураховуючи вказані обставини, суд дійшов до висновку, що передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обовязку утримання неповнолітньої дитини не встановлено, отже з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у єдиному частковому співвідношенні до його заробітку, а саме у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 23.05.2017 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки зміни до ст..182 СК України вступили в дію 08.07.2017 року, а тому починаючи з 08.07.2017 року стягненню підлягають аліменти в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст. ст. 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224,226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.05.2017 року та з 08.07.2017 року не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя