Провадження № 2/521/1682/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» червня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Державного нотаріуса Пятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання не дійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи Державного нотаріуса Пятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання не дійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації права власності, посилачись на обставини та підстави викладених в позові просила суд визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_2 державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори № 3-572 від 16.06.2014 року після померлої 30.01.2013 року ОСОБА_4В щодо успадкування ? частини житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі, та скасувати державну реєстрацію права власності на ? частини житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі за ОСОБА_2, що була проведена нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 13798035 від 16.06.2014 року.

На підставі викладеного представник позивча просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач позов не визнала у повному обсязі

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

ОСОБА_6 зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

ОСОБА_6 зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши надані сторонами письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеіалів справи, 09.07.2000 року помер ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД №386862 від 17.07.2014 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 була його дружина ОСОБА_4, шлюбні відносини між ними підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 5 від 17.07.2014 року.

30.01.2013 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-ЖД № 382449 від 16.07.2014 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинк № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 були її доньки позивачка та відповідачка

Факт родинних звязків позивачки з спадкодавцями батьками підтверджується Свідоцтвом про народження серія ГД № 997385 від 02.08.1957 року.

ОСОБА_6 з держреєстру актів цивільною стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 06.04.2013 року, ОСОБА_8 26.03.2011 року уклала шлюб з ОСОБА_9, після укладання шлюбу присвоєно прізвище - ОСОБА_9.

Позивачка у встановлений шестимісячний строк, який передбачений чинним законодавством не звернулася до нотаріусу для прийняття спадщини,.

Відповідачка у відповідний строк, а саме 16.04.2013 року звернулася до Пятої одеської державної нотаріальної контори, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 142/2013 та 16.06.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину реєстраційний номер 3-572 за законом 1/2 частину житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі.

Під час дослідження матеріалів спадкової справи судом було встановлено, що у заяві про прийняття спадщини від 16.04.2013 року Відповідачка зазначила, що крім неї є спадкоємці, це дочка померлої - ОСОБА_1.

Проте, повідомлення про відкриття спадкової справи позивачці нотаріусом не було направлено. Відповідачка під час подачі заяви про видачу Свідоцтва про спадщину від 16.06.2014 вказала, що інших спадкоємців немає.

Зважаючи на повідомлення відповідачки про те, що інші спадкоємці відсутні, державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом щодо цілої частини будинковолодіння № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі на ім'я відповідачки - ОСОБА_2.

На даний час внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, як це передбачено Порядком про вчинення нотаріальних дій та ст. 1300 ЦК України є неможливим, оскільки відповідачка відмовляється вчиняти дії щодо перерозподілу спадкового майна вважаючи позивачку такою, що не прийняла спадщину зазначаючи, що позивачка постійно не проживала з спадкодавцем на смерті останньої; та що позивачка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

За положеннями ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, після смерті спадкодавця позивачка не зверталася з заявою про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори в шестимісячний строк .

Отже, спадкоємцями майна після смерті мами є позивачка та відповідачка - доньки померлої (спадкоємці першої черги в силу статті 1261 ЦК України).

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Керуючись вказаними нормами законодавства позивачка у встановлений шестимісячний строк, який передбачений чинним законодавством не звернулася до нотаріусу для прийняття спадщини, а відповідачка у відповідний строк, а саме 16.04.2013 року звернулася до Пятої одеської державної нотаріальної контори, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 142/2013 та 16.06.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину реєстраційний номер 3-572 за законом 1/2 частину житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі.

Відповідно до Рішення Малиновського районного суду м.Одеси у справі № 521/13788/14-ц від 26.02.2015 року, яке було залишено у силі Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.04.2015 року та яким позивачці було надано 2 місяці для прийняття спадщини, а у задоволені зустрічного позову щодо усунення позивачки від права на спадкування було відмовлено .

На підставі Рішення Малиновського районного суду № 521/13788/14-ц від 26.02.2015 року, позивачка звернулася до Пятої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини

На даний час внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, як це передбачено Порядком про вчинення нотаріальних дій та ст. 1300 ЦК України - є неможливим, оскільки відповідачка відмовляється вчиняти дії щодо перерозподілу спадкового майна, вважаючи позивачку такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою та другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи зі змісту ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідачка, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом щодо цілої частини будинковолодіння, порушила законне право позивачки на отримання у власність її частину спадкового майна, яка становить 1/2 частину. За таких обставин суд вважає, що заявлений позов є доведеним та підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Державного нотаріуса Пятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання не дійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_2 державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори № 3-572 від 16.06.2014 року після померлої 30.01.2013 року ОСОБА_4В щодо успадкування ? частини житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі,

Скасувати державну реєстрацію права власності на ? частини житлового будинку № 190 по вул. Житомирській в м. Одесі за ОСОБА_2, що була проведена нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 13798035 від 16.06.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 102, 40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ