Справа №489/1487/16-ц
Провадження №4-с/489/66/17
УХВАЛА

іменем України

07 листопада 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

секретаря Матяєвої С.І.,

за участю: скаржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві в особі,

В С Т А Н О В И В:

Заявник просить визнати бездіяльність начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві та державного виконавця Бондаренко О.С. незаконною та зобовязати вжити передбачених законодавством заходів для виконання судового наказу №2-н/489/120/16 від 04.04.2016 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, та заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2016 року, оскільки посадові особи не вчиняє жодних розпорядчих дій із виконання вказаних судових рішень.

Заявник у судовому засідання підтримав скаргу. Пояснив, що на даний час рішення суду щодо стягнення заробітної сплати виконано самим боржником та заробітна плата виплачена, а рішення щодо стягнення компенсації втрати доходів досі не виконано і державний виконавець не провів жодних дій щодо примусового виконання рішення суду.

Представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник публічного акціонерного товариства «Гідромеханізація» у судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Прокурор міста Києва у судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення скаржника, суд дійшов до наступного.

04 квітня 2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ №2-н/489/120/16 про стягнення з публічного акціонерного товариства «Гідромеханізація» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 26512,92 грн., та в дохід держави судовий збір у сумі 275,60 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 серпня 2016 року частково задоволений позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Гідромеханізація» про стягнення компенсації втрати доходів у звязку з несвоєчасною виплатою нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а саме: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Гідромеханізація» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати доходів у звязку з несвоєчасною виплатою нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 23193,93 грн.; в задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2016 року виправлено арифметичну помилку в рішенні цього ж суду від 03 серпня 2016 року, вказавши в мотивувальній та резолютивній частинах правильно «компенсацію втрати доходів у звязку з несвоєчасною виплатою нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 24695 грн. 08 коп.».

13 червня 2016 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51426470 з примусового виконання судового наказу №2-н/489/120/16 від 23.05.2016 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з публічного акціонерного товариства «Гідромеханізація» на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 26512,92 грн.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2016 року, державним виконавцем Бондаренком О.С. відкрито виконавче провадження №52256364 з виконання виконавчого листа №489/2704/16-ц від 18.08.2016 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з публічного акціонерного товариства «Гідромеханізація» на користь ОСОБА_1 24695,08 грн.

27 липня 2016 року, 30 вересня 2016 року та 18 серпня 2017 року ОСОБА_1 подавав начальнику Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві скарги на бездіяльність державного виконавця Бондаренка О.С. щодо примусового виконання судового наказу №2-н/489/120/16 від 23.05.2016 року та виконавчого листа №489/2704/16-ц від 18.08.2016 року (а.с. 40, 50).

До цього часу начальник Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві відповіді на скарги не надав.

Крім цього, ОСОБА_1 звертався із відповідною скаргою до начальника Подільського районного управління юстиції в м. Києві, із заявою до прокуратури міста Києва, із скаргою до Генерального прокурора України щодо бездіяльності державного виконавця Бондаренка О.С. (а.с. 42, 44, 48).

У відповідності з листом слідчого відділу Подільського управління поліції ОСОБА_2 управління у місті Києві від 18.04.2017 року заяву ОСОБА_1 направлено до начальника Управління ДЗЕ Національної поліції України підполковнику поліції ОСОБА_4 для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1377, у звязку з тим, що в заяві відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення та неможливістю у даний час прийняти рішення, відповідно до вимог ст. 214 КПК України (а.с. 54).

Як вбачається із листів прокуратури міста Києва від 20.04.2017 року та від 04.09.2017 року, звернення ОСОБА_1 скеровано до органів досудового розслідування, під юрисдикцією яких знаходиться місце можливого вчинення кримінального правопорушення, а саме до ОСОБА_5 місцевої прокуратури №7 (а.с. 52, 55).

ОСОБА_5 місцевої прокуратури №7 від 25.04.2017 року звернення ОСОБА_1 направлено до Подільського УП ГУ НП у м. Києві для розгляду (а.с. 56).

Згідно із листом ОСОБА_5 місцевої прокуратури №7 від 08.09.2017 року, звернення ОСОБА_1 направлено до начальника Управління ДЗЕ Національної поліції України підполковнику поліції ОСОБА_4 для перевірки, викладених у ньому фактів і прийняття рішення відповідно до вимог законодавства (а.с. 53).

За такого, звернення ОСОБА_1 на даний час перебувають на розгляді в Управлінні ДЗЕ Національної поліції України підполковнику поліції.

На даний час, жожного повідомлення про проведення будь-яких виконавчих дій, до стягувача ОСОБА_1 не надходило.

Представником Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 ГТУЮ у м. Київ не надано жодного доказу у спростування фактів викладених у скарзі.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 цієї статті передбачені обовязки державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

На даний час заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва щодо стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у розмірі 24695,08грн. виконано боржником добровільно, про що зазначив скаржник у судовому засідання, тому скарга в цій частині є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги те, що державним виконавцем в провадженні якого знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню судового наказу, не вчинено жодних дій яки передбачені чинним законодавством України, скарга підлягає частковому задоволенню, шляхом визнання неправомірною бездіяльності саме державного виконавця Бондаренко О.С. та зобовязанням його вчинити дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 3, 209-210, 386-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_3 державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві, щодо невиконання виконавчого листа №489/2704/16-ц виданого 18.08.2016року Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ПАТ «Гідромеханізація» на користь ОСОБА_1 24695грн.08коп..

Зобовязати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання виконавчого листа №489/2704/16-ц виданого 18.08.2016року Ленінським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ПАТ «Гідромеханізація» на користь ОСОБА_1 24695грн.08коп..

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва