Справа № 369/362/13-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/2808/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 24.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.,

Суддів Данілова О.М., Суханової Є.М.

Секретар - Дрозд Р.І.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошнського районного суду Київської області від 03 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Лук»янчука ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки майна із спільної власності .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У січні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що йому на праві власності належить 3/8 частин житлового будинку за адресою : Київська область , Києво-Святошинський район ,

с. Горенка ,вул.. Леніна , 119. Співвласниками будинку є - відповідач ОСОБА_6, якому належить 3/8 частин будинку ,ОСОБА_5, якій належить 1/4 частина житлового будинку . Позивач зазначає , що через непорозуміння добровільно поділити будинок вони не можуть.

ОСОБА_2 просив суд виділити йому в натурі частку майна ,що знаходиться у спільній частковій власності , а саме ідеальну частку 3/8 частин будинку , та ідеальну частку 3/8 частин прибудинкових споруд .

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги відповідно до проведеної судом експертизи. Просив суд виділити йому в натурі частку майна з домоволодіння по вул. Леніна, 119 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, а саме 3/8 частини житлового будинку ,що складається із кухні - 6,0 кв.м.( 1-6), житлової кімнати 14,7 кв.м.( 1-5) , житлової кімнати 10,7 кв.м. ( 1-4) , веранди- 6,, надвірних будівель та споруд ,що складаються з літньої кухні « В» , сараю « Г» , 1/3 огорожі № 3 ..

Стягнути з ОСОБА_5 на його користь грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки в розмірі 31 921 грн, Стягнути солідарно із ОСОБА_5 та Лук»янчука О.І. на його користь понесені судові витрати за сплату судового збору , оплату експертизи , виготовлення технічного паспорту .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено .

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення , посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, та постановити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 липня 2017 року до участі у справі залучена ОСОБА_4 в якості правонаступника Лук»янчука О.І., який помер 02 липня 2016 року .( а.с. 236 ) .

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, Гурай є власником в порядку спадкування 3/8 частин житлового будинку за адресою : Київська область , Києво-Святошинський район ,

с. Горенка ,вул. Леніна , 119. Співвласниками будинку є - відповідач ОСОБА_6, якому належить 3/8 частин будинку.

ОСОБА_2 та Лук»янчук О.І. успадкували 3/4 частини будинку , який складається з наступних приміщень : житловий будинок з літерою «А» , 1965 року дерев»яний , житловою площею 62,3 кв.м., загальною площею 120,2 кв.м., гараж «Б» , літня кухня «В» (раніше времянка) , сарай «Г», сарай «Д» ( раніше прибудова) , погріб «Ж» , гараж «З» , сарай «Е» , вбиральня «И» , сарай «К» , огорожа №14 ( а.с. 5) .

ОСОБА_5 належить 1/4 частина житлового будинку .( а.с. 5 -9).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України та ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України, є спільною частковою власністю.

Рішенням виконкому Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28 травня 2015 року № 19/2 , частині будинку , власником якої ОСОБА_2 присвоєно поштову адресу: Київська область , Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Леніна 119-«А» ( а.с. 155).

Відповідно до технічного паспорту житловий будинок складається з таких приміщень :

Квартира 1 -

веранди 1-1 площею 8,1 кв.м,

котельня 1-2 площею 11,8 кв.м,

житлова кімната 1-3 площею 20,2 кв.м,

житлова кімната 1-4 площею 10,7 кв.м,

житлова кімната 1-5 площею 14,7 кв.м,

кухня 1-6 площею 5.5 кв.м,

тамбур І площею 6,3 кв.м,

квартира 3

кухня 3-1 площею 14,2 кв.м.

передпокій ( коридор ) 3-2 площею 7,5 кв.м.,

житлова кімната 3-3 площею 16,7 кв.м,

тамбур 11 площею 4.5 кв.м. ( а.с. 7, 52-53)

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2014 року за клопотанням позивача призначена судова будівельно- технічна експертиза ( а.с. 80) .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Лук»янчука О.І., ОСОБА_5 про розподіл будинку та прибудинкових споруд в натурі відмовлено.( а.с. 197-203).

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За відсутності згоди співвласників про поділ майна це питання вирішується судом.

Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у п. п. 6, 7 Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

В абзаці 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз'яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

Статтею 152 ЖК України передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК України).

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та висновку судової будівельно-технічної експертизи №1871/1872/14-43 від 20 листопада 2014 року, проведеної експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз є технічна можливість поділу будинку в натурі між її власниками, за умови отримання дозвільної та погодженої документації.

Висновок експертизи погоджений відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (лист №65 від 17 березня 2015 року), Києво-Святошинським районним відділом ГУ ДСНС України Державної служби України з надзвичайних ситуацій (лист №740 від 18 березня 2015 року).( а.с.135, 137).

Державне підприємство по газопостачанню та газифікації Києво-Святошинське УЕГГ ВАТ «Київоблгаз» погодило висновок експертизи з попередженням власника частини земельної ділянки, по якій прокладено підземну частину газопроводу-вводу до будинку, про обмежене використання земельної ділянки в охоронній зоні газопроводу, що складає 2,0 м з обох боків від осі газопроводу, в межах якої не допускається складання матеріалів і обладнання, садіння дерев, влаштування стоянок автотранспорту, гаражів, кіосків та інших споруд; виконати роботи по реконструкції системи газопостачання в звязку з розподілом будинку, встановити окремі вузли обліку газу для кожної квартир

( а.с. 134) ).

Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна станція погодила варіант розподілу будинку між співвласниками при умові проведення та облаштування автономних інженерних мереж по кожній ізольованій квартирі (а.с. 136) ).

Відповідно до запропонованого варіанту №1 експертом надано перелік робіт, які необхідно буде виконати співвласниками для переобладнання будинку з одноквартирного в трьохквартирний, в тому числі демонтування дверних блоків, розібрання частини стіни між приміщеннями для влаштування дверного прорізу, тощо. При цьому з висновку експерта неможливо встановити чи передбачатимуть переобладнання та перепланування жилих приміщень втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування( а.с. 105) .

Станом на час проведення експертизи Лук»янчук О.І. фактично користується приміщеннями 1-4 площею 10,7 кв.м..

Крім того в експертизі зазначено ,що запропонований другий варіант розподілу будинку відповідає фактичному порядку користуванню,що склався між співвласниками , тому розподіл будинку по другому варіанту не передбачає проведення будівельних робіт , однак даний варіант не відповідає вимогам п.2.22 ДБН (3), п.8.10 ДБН (5) .( а.с. 107) .

Як видно з матеріалів справи будь-яких клопотань про допит експерта в судовому засіданні сторони не заявляли. Позивач у зв»язку із неможливістю виділення в натуру частини майна , питання про витребування від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації не ставив.

Суд першої інстанції , відмовляючи у позові , вірно виходив із того , що позивачем не подано доказів щодо можливості переобладнання та перепланування будинку без втручання в несучі конструкції.

Посилання апелянта на наявність висновку експерта від 28 лютого 2017 року, та погодження попереднього висновку експерта відповідними органами Києво-Святошинського району не спростовують висновків суду першої інстанції .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України , позивач не надав жодних доказів на підтвердження того ,що його права щодо користування , володіння , розпорядження частиною будинку, яка належить йому на праві власності, порушені .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції , відповідно до ст. 303 ЦПК України , колегія суддів вважає рішення законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права , відповідає фактичним обставинам справи , доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ,308, 313 315, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів ,

У х в а л и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошнського районного суду Київської області від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді