Номер провадження: 22-ц/785/4803/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року,

встановила:

ПАТ «Ерсте Банк» звернулось до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 вересня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №014/5142/9/22411, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 70000 доларів США строком до 02 вересня 2015 року.

12 травня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №014/5142/5/15107, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 40000 доларів США строком до 11 травня 2012 року.

12 травня 2008 року в забезпечення кредитного договору №014/5142/5/15107 позичальник передав банку на підставі договору застави автомобіль «LEXUS» GX 470, 2004 року випуску д/н НОМЕР_1.

03 вересня 2008 року в забезпечення кредитного договору №014/5142/9/22411 ОСОБА_3 та його майновий поручитель ОСОБА_4 передали банку на підставі договору застави трикімнатну квартиру №33, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Космонавтів, 25 корп. 1.

У звязку з невиконанням відповідачами своїх зобовязань по виконанню умов кредитного договору, утворилась заборгованість за кредитним договором №014/5142/9/22411 від 03.09.2008 року у розмірі 929466,39 грн.; заборгованість за кредитним договором №014/5142/5/15107 від 12.05.2008 року в сумі 247402,37 грн., яку відповідач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста ОСОБА_2 від 18 жовтня 2010 року позов задоволений. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором №014/5142/9/22411 від 03.09.2008 року у розмірі 929466,39 грн., заборгованість за кредитним договором №014/5142/5/15107 від 12.05.2008 року в сумі 247402,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «Ерсте Банк» судовій збір в розмірі 1700 грн., витрати на ІТЗ в сумі 120 грн.

У лютому 2017 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 подала заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_2 від 06 квітня 2017 року відновлено втрачене судове провадження за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в частині заочного рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_2 від 18.10.2010 року. Заяву представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Зазначене заочне рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_4 через представника ОСОБА_5 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Від представника апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 03 вересня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №014/5142/9/22411, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 70000 доларів США строком до 02 вересня 2015 року.

12 травня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №014/5142/5/15107, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 40000 доларів США строком до 11 травня 2012 року.

12 травня 2008 року в забезпечення кредитного договору №014/5142/5/15107 позичальник передав банку на підставі договору застави автомобіль «LEXUS» GX 470, 2004 року випуску д/н НОМЕР_1.

03 вересня 2008 року в забезпечення кредитного договору №014/5142/9/22411 ОСОБА_3 та його майновий поручитель ОСОБА_4 передали банку на підставі договору застави трикімнатну квартиру № 33, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Космонавтів, 25 корп. 1.

У звязку з невиконанням відповідачами своїх зобовязань по виконанню умов договору, утворилась заборгованість за кредитним договором №014/5142/9/22411 від 03.09.2008 року у розмірі 929466,39 грн.; заборгованість за кредитним договором №014/5142/5/15107 від 12.05.2008 року в сумі 247402,37 грн.

Розмір заборгованості підтверджено відповідним розрахунком банку. Обґрунтованих заперечень щодо наданого банком розрахунку апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 625 ЦК зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з розясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ПАТ «Ерсте Банк» про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення в частині стягнення з відповідачів заборгованості ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Одночасно, висновок суду першої інстанції про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь ПАТ «Ерсте Банк» судових витрат в сумі 1820,00 грн.(судовій збір 1700 грн., витрати на ІТЗ 120 грн.) є помилковим, оскільки ст. ст. 79, 88 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат в розмірі 1820,00 грн. в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2010 року в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 судових витрат в сумі 1820,00 грн. скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» в рівних частках судові витрати в розмірі 1820,00 грн.

В інший частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_6