Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1615/17
провадження № 2/650/595/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сікора О.О.,

за участю секретаря - Ялаєвої Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В.Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні місяці 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 вересня 1985 року виконавчим комітетом Малоолександрівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 16.

В обґрунтування вимог позову вказав, на те, що з 28.09.1985 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що в них різні характери, різні погляди на життя, в результаті чого в них постійно виникають суперечки та непорозуміння. Вважає, що примирення неможливе. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини немає. Просить шлюб розірвати.

Позивач, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи без відповідача.

Відповідач, в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечила, просила відмовити у задоволенні позову пояснивши, що кохає чоловіка та бажає зберегти сім'ю. Вважає, що дії чоловіка не відповідають його волі, оскільки на нього впливають інші особи, зокрема нова жінка чоловіка.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Малоолександрівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 16, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1985 року.

Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, позивач до примирення не прагне, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена.

Останнім часом непорозуміння між сторонами загострилось, що призвело до частих сварок, які негативно впливають на нормальний клімат в сім'ї, тому шлюб носить формальний характер і його збереження не відповідає інтересам сім'ї, тому позовні вимоги слід задовольнити.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей.

Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу, та враховуючи ту обставину, що позивач не ставить питання зміни прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище ОСОБА_2.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України, ст.ст. 12, 13, 141, 209, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 вересня 1985 року виконавчим комітетом Малоолександрівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 16 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище - «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.О. Сікора