Справа №442/4883/17
Провадження №2/442/1878/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Малик О.Я.

адвоката - Черевичної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 особисто та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області про втрату права користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_3 особисто та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач за первинним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3, її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 - 2005 року народження, ОСОБА_5 - 2007 року народження такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що їй на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.07.2015 року належить квартира АДРЕСА_2 в м Дрогобичі Львівської області.

В даній квартирі зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_3 - її внучка, разом з двома неповнолітніми дітьми: сином ОСОБА_6 - 2005 р.н. та сином ОСОБА_7 - 2007 р.н

Реєстрація місця проживання була необхідна відповідачці для того, щоб отримувати допомогу на дітей. ОСОБА_3 зареєструвалась у її квартирі у 2007 році, однак з цього часу ніколи там не проживала, ні ОСОБА_3 ні її діти ніколи не приходили і не виявляли бажання проживати у цій квартирі, також в цій квартирі не було жодних речей відповідачки.

З часу реєстрації, відповідачка будь-яких обов»язків по оплаті за комунальні послуги не несе. Вони з нею фактично не спілкуються, їй відомо, що ОСОБА_3 має іншого чоловіка і проживає з дітьми у нього, там діти відвідують школу. Проте добровільно виписатись з її квартири не бажає і адреси свого місця проживання не повідомляє.

Така ситуація створює для неї негативні наслідки, оскільки сам факт формальної реєстрації відповідачки, яка не проживає в квартирі зобов»язує її нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги. Крім цього вона позбавлена можливості оформити субсидії по відшкодуванню витрат за комунальні послуги. У зв»язку з тяжким матеріальним станом у неї утворились великі борги по сплаті за газ та світло.

Факт не проживання відповідачки разом з дітьми із 2007 року за вищевказаною адресою понад встановлені законом строки без будь-яких поважних причин підтверджується актами обстеження фактичного місця проживання, складеними комісією КП «ЖЕО» від 17.01.2017 року, 03.04.2017 року та від 14.06.2017 року. Відтак, вважає, що ОСОБА_3 разом із неповнолітніми дітьми втратили право користування житлом.

Не погоджуючись із вказаним вище позовом, ОСОБА_3 подала зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, який ухвалою суду від 07.11.2017 року об»єднано з первинним.

В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що вона з 12 січня 2005 року зареєстрована у АДРЕСА_1, а її малолітні сини: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстровані у вказаній квартирі з 16 травня 2007 року.

На момент їхньої реєстрації у цій квартирі власниками житла були її батько, ОСОБА_8, та баба ОСОБА_9. Саме вони надавали дозвіл на її реєстрацію постійного місця проживання у даній квартирі як члену сімі, а не ОСОБА_2

Після смерті батька, баба вмовила її відмовитися від спадкування його частки квартири на її користь, аргументуючи це тим, що оплата за два свідоцтва є дуже високою, а вона все одно залишить дану квартиру їй з дітьми. Тому вона була здивована, коли дізналася, що баба заповіла квартиру абсолютно чужій людині. ОСОБА_2, яка була лише її подругою та постійно проживала у м.Львові, де і досі проживає.

Таким чином вона, мати-одиначка, з трьома дітьми (наймолодший син ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_7) залишилася без власного житла.

Після успадкування даної квартири ОСОБА_2 розпочавши її ремонт, змусила її шукати тимчасове помешкання для проживання. Вселитися з дітьми вона не може, бо вона досі запевняє її, що у квартирі ведеться ремонт, і вона не придатна для проживання з дітьми. Однак на даний час вона дізналася, що квартира здана в найм невідомим особам, замки змінені - таким чином у доступі до житла їй та її дітям ОСОБА_2 вчиняються перешкоди вже кілька років. Вона з малолітніми дітьми змушена проживати у друзів, винаймати найдешевше житло.

Крім того, ОСОБА_2 вчиняються перешкоди у реєстрації місця проживання за вказаною адресою її малолітнього сина ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_7, так як відповідач відмовляється надати їй оригінал будинкової книги.

Оскільки відповідачем чиняться перешкоди їй та її малолітнім дітям у користуванні квартирою, вважає, що слід усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 - шляхом вселення.

Позивач за первинним позовом ОСОБА_2, її представник та захисник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять первинний позов задоволити, а в задоволенні зустрічного відмовити. Додатково ОСОБА_2 пояснила, що вона і ОСОБА_9, яка заповіла їй квартиру, не є чужими людьми, а рідними сестрами по матері. Також пояснила, що квартиру вона дійсно здає у найм.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_11, в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення первинного позову, з підстав викладених в письмовому запереченні, просить в задоволенні такого відмовити, так як причини, з яких відповідачі не проживають у цій квартирі, є поважними. Зустрічний позов підтримала, просить його задоволити.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради м.Дрогобича, заперечив щодо задоволення позовних в частині визнання неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки таким рішенням буде порушено їхні права, щодо решти позовних вимог покладався на думку суду.

Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір.

Встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.07.2015 року належить квартира АДРЕСА_3.

З довідки про склад сім»ї № 1263 від 07.07.2017 року виданої КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради вбачається, що в кв.АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_3 - 1978р.н., ОСОБА_4 - 2005р.н. та ОСОБА_5 - 2007р.н., що також не оспорюється сторонами.

У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України «Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом».

Факт не проживання відповідачів за первинним позовом у спірній квартирі, позивач за первинним позовом доводить лише Актами про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 17.01.2017 року; 03.04.2017 року та від 14.06.2017 року, із аналізу яких вбачається, що дані Акти складені на протязі шести місяців, а ч.2 ст. 405 ЦК України гласить «…понад один рік…», інших належних та допустимих доказів зі сторони ОСОБА_2 на підтвердження своїх позовних вимог не представлено та судом таких не здобуто, а тому з врахуванням наведеного суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 особисто та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про втрату права користування житловим приміщенням - слід відмовити за недоведеністю.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3, яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом вселення, то суд приходить до переконання, що в задоволенні даного позову слід відмовити за недоведеністю, виходячи з наступного.

Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Разом з тим, позивачем не надано допустимих та належних доказів на підтвердження заявлених вимог, хоча обов'язок доказування і подання доказів закон покладає на позивача.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку позивача, що підтверджували би її позовні вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, а її доводи лише грунтуються на припущеннях, у зв»язку з чим не заслуговують на увагу.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволені даного позову за недоведеністю.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 79, 88 ЦПК України з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 особисто та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області про втрату права користування житловим приміщенням - залишити без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 особисто та в інтересах своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати в сумі 640 гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ О.В. Крамар