Номер провадження 2/754/1082/17
РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва, Публічного акціонерного товариства «АК Київводоканал», Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про встановлення порядку користування квартирою, -

в с т а н о в и в :

Позивачы звернулись до суду з позовом до відповідача про встановлення порядку користування квартирою. В процесі розгляду справи позовну заяву було уточнено.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 75,74 кв.м, з якої житлова площа складає 42,41 кв.м, належить позивачам та відповідачу в рівних долях та складається з 3-х ізольованих кімнат, площею 12,5 кв.м., 18 кв.м., 12,1 кв.м. На даний час в квартирі зареєстровані та проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (позивачі), ОСОБА_3 (донька позивача ОСОБА_2.) з неповнолітньою донькою ОСОБА_4, крім того в даній квартирі проживає дружина позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та їх спільний син ОСОБА_6 Разом з відповідачем, окрім її дитини, також проживає її співмешканець. Вони втрьох займають кімнату площею 18 кв.м з балконом та кімнату площею 12,1 кв.м., в якій раніше проживала позивач ОСОБА_2

Позивачі вказують на те, що відповідач ОСОБА_7 не допускає свою рідну мати (позивача ОСОБА_2.) в квартиру, вчиняє сварки, застосовує до неї фізичну силу, фактично перешкоджаючи їй у користуванні своєю власністю та проживанні у кімнаті площею 12,1 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 з дружиною та маленькою дитиною вимушені проживати в кімнаті площею 12,5 кв.м, в якій тісно та неможливо просушувати дитячі речі, оскільки відповідач нікого не допускає на балкон, вважаючи що право користуватися ним має тільки вона.

Крім того, зайнявши дві кімнати в квартирі, відповідач відмовляється сплачувати платежі за житлово-комунальні послуги, обов'язки по сплаті вказаних платежів виконують тільки позивачі.

Позивач ОСОБА_1, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 не є членами однієї сім'ї, оскільки ведуть окреме господарство, мають окремий бюджет, у зв'язку з чим виникає необхідність розділити особові рахунки для кожного власника окремо.

З огляду на викладене, позивачі вимушені були звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що протягом шести років у спірній квартирі не проживала, повернулась до неї влітку 2016 року, однак, відповідач чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, постійно влаштовує сварки.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що відповідач чинить перешкоди позивачу ОСОБА_2 у користуванні спірною квартирою, не допускаючи її до кімнати площею 12,1 кв.м, оскільки, окрім кімнати площею 18 кв.м, відповідач користується також кімнатою площею 12,1 кв.м. Також позивач зазначив, що користувався кімнатою площею 18 кв.м з 1993 по 2000 роки, а потім звільнив її на користь сестри - ОСОБА_3, відповідача по справі. Витрати на оплату житлово-комунальних послуг несуть тільки позивачі. На даний час заборгованість за житлово-комунальні послуги становить 30000 грн.

Позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши наступне. До того як виїхати з квартири позивач ОСОБА_2 проживала в залі - кімнаті площею 12,1 кв.м. 18.05.2016 року позивач ОСОБА_2 повернулась до спірної квартири, між позивачами та відповідачем почали виникати сварки та бійки, однак, на даний час перешкод позивачу у користуванні квартирою не чиниться, вона має до неї вільний доступ. Вимоги щодо виділення в користування кімнати площею 18 кв.м позивачу ОСОБА_1, виділення в користування їй кімнати площею 12.5 кв.м - визнала, проти виділення позивачу ОСОБА_2 у користування кімнати площею 12.1 кв.м заперечувала, зазначивши, що її доньці ніде буде проживати.

Представник третьої особи ПрАТ «АК «Київводоканал» в судовому засіданні проти позову в частині пред'явлених вимог до ПрАТ «АК «Київводоканал» заперечувала, посилаючись на те, що ніяких порушень з боку даного товариства по відношенню до позивачів допущено не було та, крім того, ПрАТ «АК «Київводоканал» залучено до участі у справі третьою особою, а не відповідачем.

Представник третьої особи ПАТ «Київенерго» в судове засідання не з'явився, направивши до суду письмові пояснення, відповідно до змісту яких просить відмовити в задоволенні позову в частині пред'явлених вимог до ПАТ «Київенерго», оскільки вважає вимоги щодо відкриття окремих особових рахунків на кожного позивача та відповідача передчасними та, крім того, позивач позбавлений права заявляти вимоги до третіх осіб.

Представник третьої особи КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського р-ну м. Києва в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності нез'явившихся осіб.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, предметом спору є трикімнатна квартира АДРЕСА_2, загальною площею 75,74 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м., яка складається з 3-х ізольованих житлових кімнат, площею 18 кв.м., 12,5 кв.м. та 12,1 кв.м. (а.с. 18-20).

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.05.2006 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачам та відповідачу в рівних долях (а.с.16).

Згідно довідки Ф-3, виданих КК «Центр комунального сервісу» Деснянського району м.Києва №3042 від 09.09.2016 року, у спірній квартирі зареєстровані та проживають: позивачі, відповідач, донька відповідача та син позивача ОСОБА_1 (а.с. 39).

В судовому засіданні встановлено, що у спірній квартирі також проживають: дружина позивача ОСОБА_1, їх спільний малолітній син та чоловік відповідача. Факт проживання в спірній квартирі чоловіка відповідача також підтверджується актом від 28.09.2016 року (а.с. 43). Іншим актом від 28.09.2016 року встановлено, що ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає з 2007 року (а.с. 44).

Позивачі просять задовольнити їх вимоги, посилаючись на існування конфліктних відносин позивачів з відповідачем ОСОБА_3, що також підтверджується копіями протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 40), письмових пояснень ОСОБА_3, наданих дільничому інспектору поліції (а.с. 41-42), витягу з кримінального провадження (а.с. 46).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1,2,3 ст. 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

З наведеної норми вбачається, що закон не передбачає зміну часток як результат визначення порядку володіння та користування об'єктом спільної власності.

Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про можливість виділення позивачу ОСОБА_1 в користування кімнату площею 18 кв.м. з балконом., позивачу ОСОБА_2 - кімнату площею 12,1 кв.м, відповідачу ОСОБА_3 - кімнату площею 12,5 кв.м. Кухню, коридор, вбиральню та ванну кімнату залишити в спільному користуванні.

Що стосується вимог позивачів, преявлених до КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського р-ну м. Києва, ПрАТ «АК «Київводоканал» та ПАТ «Київенерго», суд не вбачає обґрунтованих підстав для їх задоволення, з урахуванням того, що дані юридичні особи залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача, а звернення з позовними вимогами до третіх осіб не передбачені ЦПК України. Крім того, суд не вбачає порушень прав позивачів з боку даних осіб.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 179, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 355, 356, 358 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва, Публічного акціонерного товариства «АК Київводоканал», Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про встановлення порядку користування квартирою - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 без змін часток у праві власності.

Виділити в користування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - кімнату, жилою площею 18,0кв.м з балконом.

Виділити в користування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - кімнату, жилою площею 12,1кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - кімнату, жилою площею 12,5кв.м.

Кухню, коридор, вбиральню та ванну кімнату залишити в спільному користуванні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий