233 № 233/3626/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 листопада 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.,
за участю секретаря Поварніциної А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в суді м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовій виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька, -
01 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 року народила сина - ОСОБА_3, шлюб було розірвано за рішенням Червоногвардійського районного суду м.Макіївки Донецької області від 13 березня 2013 року. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток. Дитина ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, хворіє на синовіальну саркому правого ліктьового суглобу, при цьому батько у вихованні та утриманні дитини більше чотирьох років участі не приймає, позивач позбавлена можливості отримати згоду відповідача ОСОБА_2, оскільки в зв'язку із подіями в регіоні була змушена переїхати до іншого міста, а відповідач залишився на тимчасово окупованій території в м.Макіївка, а тому для того, щоб мати можливість забезпечити дитині фізичний, духовний і моральний розвиток, з метою оздоровлення поїхати з дитиною до Турецької Республіки, просить суд надати їй дозвіл на виготовлення проїзного документу на тимчасовий виїзд сина без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, та надати дозвіл дитині ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд за кордон України у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 у період з 15 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року до Турецької Республіки.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляду справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.29-30).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації (а.с.40-41), розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі (а.с.28, 37). За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Сторони з 14 вересня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 березня 2013 року рішенням Червоногвардійського районного суду м.Макіївки Донецької області (а.с.11).
Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с.9), яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Дитина ОСОБА_3 є інвалідом дитинства, хворіє на синовіальну саркому правого ліктьового суглобу, що підтверджується медичним висновком № 40 (а.с.13), випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.14), виписками з історії хвороби (а.с.15, 16, 17, 18, 19).
Батько дитини ОСОБА_2 навчальний заклад, де навчається дитина жодного разу не відвідав, всі батьківські збори відвідує мати дитини ОСОБА_1, яка піклується про виховання та здоров'я сина, що підтверджується повідомленням Комунального навчального закладу « Навчально-виховний комплекс № 30» (а.с.36).
Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).
Відповідно до п.5.1.1 та п.5.1.2 Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів і вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, в'їзд на неконтрольовану територію та виїзд з неї громадян України та іноземців (осіб без громадянства), в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57. Виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного ст. 5 Закону України «Про громадянство України» або ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку, виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.
Відповідно до абзацу третього ч.3 ст.313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновителів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
У відповідності до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 (57-95-п) (у ред. постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724) (далі - Правила), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачі) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
Підпунктом 2 пункту 4 Правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до абзацу другого п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Частиною першою статті 3 Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 року. ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27.02.1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2. Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 13 березня 2013 року рішенням Червоногвардійського районного суду м.Макіївки Донецької області. Дитина мешкає разом з матір'ю окремо від відповідача та знаходиться на її повному утриманні, на теперішній час місцезнаходження батька дитини не відомо.
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, інтереси позивача ОСОБА_1 повністю відповідають інтересам її неповнолітнього сина ОСОБА_3, оскільки дитина має бути забезпечена належними умовами виховання, розвитку, мати можливість оздоровитися, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги.
Керуючись ст.154, 155 СК України, ст.313 ЦК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 60, 79, 88, 177, 212-215, 224-226 ЦПК України, , суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проїзного документу на тимчасовий виїзд малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 647, за кордон України у супроводі матері ОСОБА_4 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 у період з 15 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року до Турецької Республіки.
Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 647, дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон України у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 у період з 15 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року до Турецької Республіки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя