Справа № 314/1833/17
Провадження № 2-о/314/48/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017 року Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Запорізьке приміське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

за участю

заявника ОСОБА_3,

представника заявника ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім свого батька ОСОБА_5.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що він народився 07.04.1991 року в селі Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області. Ще в дитинстві, після чергової сварки, його батько ОСОБА_5 зібрав свої речі та назавжди пішов з сімї, місце його знаходження заявнику не відомо.

Батько ніколи не цікавився його життям, його вихованням займалася мати.

Влітку 1994 року заявник отримав чисельні опіки тіла та став інвалідом.

В квітні 2015 року заявник пройшов огляд медико-соціальної експертної комісії та отримав довідку про визнання його інвалідом з дитинства.

Зараз заявник намагається оформити пенсію у звязку з втратою годувальника.

В судовому засіданні представник заявника та заявник підтримали заяву та наполягали на її задоволенні, надавши пояснення відповідно до змісту заяви.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів.

Суд, заслухавши пояснення заявника його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками вказані: батько: ОСОБА_5, мати: ОСОБА_6 (а.с. 5).

Згідно наданої довідки ПАТ «Петромихайлівське» - ОСОБА_5 працював в господарстві: з 23.06.1990р. по 08.02.1991р., з 05.05.1992р по 20.04.1993р., з 16.05.1993р по 11.03.1995р., з 22.03.1995 по 17.04.1996р. (а.с. 9);

згідно довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що він народився в РФ, Білгородська область, Шубкинський район, с. Істобне, громадянин ОСОБА_7, з 11.06.1990року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але 19.02.1991 знятий з реєстрації (а.с. 10);

витяг з кримінального провадження № 0000869 про внесення до ЄРДР звернення ОСОБА_3 від 08.08.2017, стосовно розшуку його батька ОСОБА_5

Вищевказані документи та їх копії, це все, що надано в підтвердження заявлених вимог.

Заявник або його представник не скористалась своїм правом заявити клопотання про витребування або забезпечення доказів у справі, у разі наявності складнощів у поданні доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Як вбачається із частини 3 вищевказаної статті, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Статтею 247 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підстави припускати її загибель від нещасного випадку.

Дані про відсутню особу можуть міститися у довідках адресних столів (бюро), документах про постійну (тимчасову реєстрацію), у довідках про те, коли громадянин останній раз сплачував комунальні послуги, користувався пільгами, отримував поштові перекази і кореспонденцію, докази вживання заходів по встановленню місця знаходження громадянина, відносно якого ставиться питання про визнання його безвісно відсутнім (відповідні запити суду, довідки з адресних столів), докази відсутності відомостей про інше місце проживання громадянина, докази відсутності або наявності умисної поведінки громадянина, що ховається від відбування покарання, примусового виконання судових актів і актів інших органів, знімав з рахунків грошові кошти тощо.

Особливістю при розгляді питання про визнання особи безвісно відсутньою не є просто фактична відсутність відомостей про місце її перебування. Не може вирішуватись питання про визнання особи безвісно відсутньою, якщо особа хоча і відсутня, але є інформація про місце її перебування.

Проте, з'ясувавши всі обставини у справі, судом не встановлено достатніх підстав, які б надали суду можливість визнати ОСОБА_5, 19.06.1962року народження, безвісно відсутнім, заявником не надано жодного доказу, що його батько не проживає за місцем свого народження, та не надано жодного доказу, що заявник намагався встановити його місце знаходження шляхом звернення до відповідних органів, враховуючи протиріччя, які виникли під час розгляду цієї справи.

Крім того, не встановлено обставини, що загрожували смертю ОСОБА_5, або обставини, що дають підстави припускати його загибель від нещасного випадку.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа: Запорізьке приміське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньої відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В. О. Кіяшко

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2

02.11.2017