РІШЕННЯ

іменем України

14 листопада 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Попової О.М., за участю секретаря Крикунової Т.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району до ОСОБА_1 про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що згідно заяви відповідача від 04.07.2016 ОСОБА_1 подовжено щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг на період з 04.07.2016 по 03.01.2017 за фактичним місцем проживання: Хортицьке шосе, б. 6 кв. 233, м. Запоріжжя. На підставі Порядку здійснення контролю за призначенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування та за результатами контролю і інформації Держприкордонслужби від 01.02.2017 виявлено, що відповідач в період отримання грошової допомоги з 04.07.2016 по 03.01.2017 була відсутня за фактичним місцем проживання понад 60 днів, а саме з 04.08.2016 по 25.12.2016, тобто 114 днів, оскільки виїхала до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не повідомила про це позивача.

З метою повернення надмірно виплачених бюджетних коштів, ОСОБА_1 22.03.2017 поштою рекомендованим листом направлено вимогу про повернення грошової допомоги у розмірі 4 163,35 грн. Кореспонденцію отримано донькою відповідача, Блажевською, 24.03.2017. До теперішнього часу суму у розмірі 4 163,35 грн. у добровільному порядку не повернуто.

У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь надмірно виплачені кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4 163,35 грн.

27.09.2017 представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, у якому, посилаючись на п.п. 2,3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», п.п. 6, 11, 12 Порядку надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначила, що ОСОБА_1 подала документи з достовірними відомостями під час взяття її на облік, як внутрішньо-переміщену особу.

Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не підтримала.

Суд, заслухавши представника відповідача, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 48, кв. 41, що підтверджується копією паспорту.

Згідно довідки від 03.12.2014 № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, ОСОБА_1 перемістилась та мешкає за адресою: вул. Хортицьке Шосе, 6/223, м. Запоріжжя .

04.07.2016 ОСОБА_1 подала заяву до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 04.07.2016 та відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 їй подовжено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, як уповноваженому представнику сімї, непрацездатній особі, на період з 04.07.2016 по 03.01.2017.

На підставі інформації Держприкордонслужби від 01.02.2017 виявлено, що ОСОБА_1 в період призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг була відсутня 114 днів за місцем її фактичного перебування у період з 04.08.2016 по 25.12.2016.

Відповідно до розрахунку, борг ОСОБА_1 за надміру виплачену Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 04.08.2016 по 25.12.2016 становить 4 163,35 грн.

ОСОБА_1 за період з серпня 2016 року по грудень 2016 року включно отримала допомогу переміщеним особам для проживання у розмірі 4 420,00 грн., що підтверджується довідкою від 29.05.2017 року № 3108.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі Закон) у абз. 1 ч. 1 ст. 1 встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Статтею 9 Закону окрім прав внутрішньо переміщеної особи передбачені і її обовязки, в тому числі, пунктами 3, 4 частини другої встановлено, що внутрішньо переміщена особа зобов'язана: повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду.

У разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.

Також в статті 12 Закону передбачені підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб. Такими є, між іншим, обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: повернулася до покинутого місця постійного проживання (п.3), виїхала на постійне місце проживання за кордон (п. 4), подала завідомо недостовірні відомості (п.5).

Крім того, абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону встановлено, що у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об'єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону. У разі наявності у внутрішньо переміщеної особи обґрунтованих причин для продовження строку її відсутності за місцем проживання понад 60 днів така особа звертається з відповідною письмовою заявою за місцем проживання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад. У такому разі строк відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання може бути збільшено до 90 днів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок).

Пунктами 2, 3 Порядку, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців; грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах, в тому числі, для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Пунктом 12 Порядку встановлено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця, в тому числі, у разі: зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Позивач стверджує, що відповідач понад 60 днів, а саме 114 днів, була відсутня за фактичним місцем перебування в м. Запоріжжя, вул. Хортицьке Шосе, б. 6 кв. 233 . Разом з тим, суд вважає що зазначена обставина сама по собі не свідчить про те, що відповідач змінила місце проживання та повернулась до покинутого постійного місця проживання у м. Суходільськ, в разі чого вона зобов`язана була би попередити відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення.

Відповідно до п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Отже, в уповноваженого представника сім'ї на вимогу уповноваженого органу виникає обов'язок з повернення надміру виплаченої суми грошової допомоги лише у разі, якщо така сума була виплачена внаслідок подання документів з недостовірними відомостями.

Однак, з бланку заяви для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який 04.07.2016 заповнила ОСОБА_1 вбачається, що нею підкреслено - НІ, а судом не встановлено порушень та позивачем не заявлено вимог, навпроти наступної інформації:

- у будь-кого з членів сімї у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції (зазначається місцезнаходження житла);

- у володінні всіх членів сімї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (зазначається кількість транспортних засобів та строк їх експлуатації з дати виписки);

- у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Разом з тим, зазначена вимога пред'явлена не у зв'язку з поданням відповідачем при призначенні грошової допомоги документів з недостовірними відомостями, а у зв'язку з відсутністю відповідача в м. Запоріжжя, вул. Хортицьке Шосе, б. 6 кв. 233 з 04.08.2016 по 25.12.2016.

Крім того, вимога позивача ґрунтується на обставинах, з якими Порядок не повязує можливість стягнення сум грошової допомоги. Згідно із ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району до ОСОБА_1 про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки відповідач правомірно набула грошову допомогу у розмірі 4 163,35 грн., а підстави для її повернення судом не встановлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10-11, 57-60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району до ОСОБА_1 про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20 листопада 2017року.

Суддя: О.М. Попова