Справа № 456/3489/17
Провадження № 2-о/456/156/2017
РІШЕННЯ

іменем України

14 листопада 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О. В.

з участю секретаря Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Стрийський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області про встановлення факту народження,

в с т а н о в и в :

заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини - внука ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Зугрес м. Харцизьк Донецької області, батьками якого є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування заявленої вимоги заявниця покликалась на те, що вона є матір'ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. 20.07.2013р. дочка одружилась з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

У зв'язку з окупацією частини території Донецької області її родина змушена була переселитись у Львівську область. З 2016р. вона та дочка - ОСОБА_3 перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи та мешкають в м. Моршин Львівської області.

В кінці 2016р. дочка ОСОБА_3 завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина, якого назвали ОСОБА_2. Оскільки вони часто відвідують рідне місто через наявність залишеного нажитого майна, родичів та й чоловік дочки залишився в м. Зугрес - остання змушена була народжувати на окупованій території.

Факт народження дитини заявниця доводить медичним свідоцтвом про народження НОМЕР_5, що видане Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням від ІНФОРМАЦІЯ_2

На даний час дочка ОСОБА_3 у зв'язку з пост-родовим періодом не може повернутись до Моршина чи виїхати на територію контрольовану Україною, оскільки відсутнє свідоцтво про народження дитини, видане органом ДРАЦС на території, підконтрольній Україні.

Листом від 08.11.2017р. Стрийського районного відділу ДРАЦС заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації народження онука, тому вона звернулась до суду з даною заявою.

В судовому засіданні ОСОБА_1, подану заяву підтримала, просила заявлену вимогу задоволити, надала суду копії ряду медичних документів, що підтверджують перебування ОСОБА_3 на обліку у зв'язку з вагітностю.

Заінтересована особа - Стрийський РВ ДРАЦС ГТУЮ не забезпечив явку в судове засідання свого представника, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, зважаючи на стислі строки розгляду даної категорії справ вважав за можливе проводити розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

У відповідності до ст.122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 повторно виданим 04.07.2017р. (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 21.09.2013р. громадяни України ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають в шлюбі з 21.09.2013р. (а.с. 13).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є громадянами України, що підтверджується наявними у справі копіями паспортів громадянин України НОМЕР_3 виданим 09.02.2005р. та НОМЕР_4 виданим 06.11.2013р. Харцизьким МВ УВС України в Донецькій області.

Дочка заявниці - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території - в м. Донецьк ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина. В підтвердження надане медичне свідоцтво про народження НОМЕР_5 (дублікат) від ІНФОРМАЦІЯ_2, видане Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням м. Донецька, за яким ОСОБА_3, що проживає в м. Зугрес, ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина вагою 3360 гр на 38-39 тижні вагітності.

Крім цього заявницею надано копії медичних довідок про проходження ОСОБА_3 УЗД, біохімічного скринінгу, виписки з історії родів №1020, обмінної картки пологового відділення лікарні, виписний епікриз з історії розвитку новонародженого №677.

Листом від 08.11.2017р. №1561/021-04-26 Стрийським РВ ДРАЦС, ОСОБА_1 на підставі поданих нею документів для державної реєстрації дитини жіночої статі, народженої 30.08.2017 в м. Зугрес м. Харцизька Донецької області у ОСОБА_3 відмовлено у зв'язку з тим, що надане медичне свідоцтво про народження видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження та форма не відповідає формі, визнаній наказом МОЗ України від 08.08.2006р. №545.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» міста Харцизьк та Донецьк входять до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Стаття 257-1 ЦПК України, передбачає особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, в частині першій вказано, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Стаття 57 ЦПК України встановлює, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Стаття 58 ЦПК України передбачає вимоги щодо належності доказів. Так належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стаття 59 ЦПК України передбачає вимоги щодо допустимості доказів. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема в справі «Кіпр проти Туреччини» судом було зазначено, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації , особливо суди , не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Однак, рішення суду має грунтуватись на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Отже заявницею, яка є бабцею народженої дитини, в підтвердження факту народження дитини надано ряд лікарських довідок, які, будучи оцінені в своїй сукупності, достовірно свідчать про факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, яка перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 дитини чоловічої статі.

Тому, незважаючи на те, що надане заявницею медичне свідоцтво про народження НОМЕР_5 видане установою, що не створена відповідно до законодавства України та діє на тимчасово окупованій території, суд бере до уваги даний документ, а також інші надані медичні документи - обмінну карту, виписку з історії пологів та інші докази (результатами біохімічного скринінгу, УЗД) і вважає, що такими в сукупності достовірно доведено факт народження, який просить встановити заявниця.

Реєстрація народження дитини провадиться за місцем народження або за місцем проживання її батьків або одного з них за їх письмовою заявою, а в разі хвороби, смерті батьків або з інших причин неможливості зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, у якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебуває.

Суд відповідно до вимог ст.257-1 ЦПК України, виходячи з наявних в справі доказів вважає за необхідне вказати у рішенні дані про дату і місце народження особи, відомості про її батьків.

Керуючись ст.ст.10,11,57-61,209,212-215,218,257-1,259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

заяву задовольнити. Встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, батьком якого є громадянин України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Зугрес Донецької області, Україна, матір'ю - громадянка України - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Зугрес Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити рішення до Апеляційного суду Львівської області через Стрйиський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий-суддя О. В. Гулкевич