ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Момот Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина ОСОБА_3. З дня народження сина відповідач змінив своє ставлення до сімї, ображав, не допомагав по господарству. За час сумісного проживання відповідач 5-6 разів залишав сімю, потім повертався. 20.06.2017 року, після сварки відповідач знову залишив сімю. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просив шлюб розірвати з підстав викладених в позовній заяві, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Бойко», судові витрати стягнути на її користь з відповідача.
В судове засідання відповідач повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 17 серпня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної РАЦС реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 218. Від подружнього життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення неможливо.
Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.
Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.
Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прівищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України, передбачають, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З огляду на викладене суд, вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст.3,10,60,88,212,215,224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст.56,110,112,113 Сімейного Кодексу України, суд
Шлюб зареєстрований 17 серпня 2013 року Відділом державної РАЦС реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 218 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.
Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити набуте в шлюбі «Бойко».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ Г.В.Соловей