Справа № 754/8915/17
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журавської О.В.

за участю секретаря - Касян А.Р.

розглянувши подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Танащук О.М. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Танащук О.М. звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з зазначеним поданням, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 в зв'язку з неналежним виконання своїх зобов'язань перед ПАТ «Дельта Банк», покладених на неї згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва №754/8585/13-ц від 27.05.2013 року та перед ПАТ «Ідея Банк», згідно судового наказу № 2н-6041/2009 виданого 12.06.2009 року Івано-Франківським міським судом.

Представник відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві в судове засідання не з'явився.

Інші учасники процесу до судового засідання не викликалися відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає подання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.06.2013 р. Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості на загальну суму 2 054 гривень 77 копійок.

Крім того, 12.06.2009 року Івано-Франківським міським судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості 6 615 гривень 99 копійок.

06.10.2016 р. відкрито виконавче провадження, при цьому у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, в спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно - відомості відсутні.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - відомості відсутні.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек - відомості відсутні.

Відповідно до відповіді ДПС України інформація про номер рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - платник податків на обліку в органах ДПС України не перебуває.

Згідно відповіді ГУ ПФУ у м. Києві боржник не перебуває на пенсійному обліку.

Відповідно до інформаційної довідки УДАІ за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачає, що виконання рішень, перелік яких встановлюється законом про виконавче провадження, покладається на державних виконавців відповідних відділів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З урахуванням наведеного, державний виконавець при проведенні виконавчих дій зобов'язаний діяти не лише у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", але й дотримуватися інших законів, використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частинами 2-3 статті 2 Протоколу No.4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Так, забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування та право вільно залишати територію України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 та ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року, громадянинові, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Разом з тим, саме по собі невиконання боржником зобов'язання протягом строку, визначеного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

Державним виконавцем було здійснено посилання в поданні на відповіді з ПФУ у м. Києві, з ДПС України, повідомлення УДАІ, але ніяких доказів які б підтверджували направлення запитів та відповідей на них виконавцем надано суду не було.

Разом з тим, суду не надано доказів вжиття всіх заходів примусового виконання рішення, установлених Законом України "Про виконавче провадження", оскільки допустимих доказів, які б підтверджували належним чином засвідчений вихід за місцем реєстрації та проживання боржника для опису майна, яке належить йому на праві власності, суду надано не було, так само, як і викликів боржника. Крім того, немає обгрунтованих підтверджень ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, неможливості виконання рішення суду, а також підтвердження наміру виїхати найближчим часом за межі України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що державний виконавець передчасно та безпідставно просить про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, оскільки докази вжиття всіх заходів щодо примусового виконання судового рішення, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, та відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Виходячи з вищезазначеного, використовуючи принцип справедливості, визначений ст. 1 ЦПК України, враховуючи, що державним виконавцем не надано доказів про ухилення від виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 210, 217, 377-1 ЦПК, ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Закону України "Про виконавче провадження",

У Х В А Л И В:

У задоволенні поданні старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Танащук О.М. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: