Справа № 338/226/17
Провадження № 22-ц/779/1021/2017
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М.
Суддя-доповідач Васильковський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.,

суддів: Пнівчук О.В., Василишин Л.В.,

секретар Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Мандри-Гори» про визнання незаконною відмови у прийнятті на роботу, зобов'язання укласти трудовий договір та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Богородчанського районного суду від 04 травня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

в лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ТОВ «Лижна школа», ПП «Мандри-Гори» про визнання незаконною відмови у прийнятті на роботу та зобов'язання укласти трудовий договір, посилаючись на те, що з 02 січня по 21 лютого 2014 року працював у ПП «Мандри-Гори» інструктором з гірськолижного спорту. 23.11.2016, 05.12.2016, 04.01.2017 звертався до ТОВ «Лижна школа» із заявою про прийняття на посаду інструктора з гірськолижного спорту, проте йому було відмовлено у прийнятті на роботу.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 відмовився від позовних вимог, заявлених до ТОВ «Лижна школа». Посилаючись на необґрунтовану відмову у прийнятті на роботу, уточнивши позовні вимоги, просив зобов'язати ПП «Мандри-Гори» укласти з ним трудовий договір про прийняття на посаду інструктора з гірськолижного спорту та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 листопада 2016 року по 04 травня 2017 року в розмірі 27 275,70 грн.

Заочним рішенням Богородчанського районного суду від 04 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не звернув уваги на те, що ПП «Мандри-Гори» у порушення ст. 22 КЗпП України та ст. 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод незаконно відмовило йому у прийняті на роботу, без урахування рівня його освіти та професійних навиків. Суд не врахував, що ПП «Мандри-Гори» мало можливість укласти з ним трудовий договір у зв'язку із наявністю вільних вакансій, інформація про які була розміщена на сайті ТК «Буковель», або надати можливість працювати як фізичній особі-підприємцем по наданню послуг інструктора. З наведених мотивів просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та представник ПП «Мандри-Гори», належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що за змістом ст. 22 КЗпП України необґрунтованою слід вважати відмову у прийнятті на роботу, якщо вона не мотивована логічними запереченнями роботодавця щодо можливості працевлаштування конкретного працівника або мотивована посиланнями на обставини, які не відносяться до ділових чи кваліфікаційних якостей працівника. Вирішувати питання обґрунтованості відмови роботодавця слід з огляду на те, чи були у наявності вакантні посади (робоче місце), на які міг претендувати працівник. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності вакантних посад інструкторів з гірськолижного спорту у ПП «Мандри-Гори» та факту його звернення до цього підприємства з питань працевлаштування за відповідних фахом.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, які правильно встановлені, та узгоджуються з нормами матеріального права, що застосовані до цих правовідносин.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог статей 21, 22 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 02-К від 02.01.2014 ОСОБА_1 було прийнято на роботу у ПП «Мандри-гори» на посаду інструктора з гірськолижного спорту; наказом № 07-К від 21.02.2014 його звільнено з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. 18 січня 2017 року ОСОБА_1 отримав посвідчення інструктора НОМЕР_1 за дисципліною «лижі», категорії «С», видане Асоціацією професійних гірськолижних інструкторів України.

Позивач усупереч вимог ст. ст. 57, 58, 60 ЦПК України будь-яких доказів наявності вакантних посад інструкторів з гірськолижного спорту у ПП «Мандри-Гори» не надав. Заяви про прийняття на роботу, які є у матеріалах справи та адресовані Лижній школі ТК «Буковель», не можуть вважатися належним повідомленням ПП «Мандри-Гори» про намір позивача працевлаштуватися. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 КЗпП до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний, зокрема, роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

З огляду на зазначені вимоги закону, для працевлаштування в Лижній школі ТК «Буковель» необхідно заповнити анкету (реєстрація на співбесіду), отримати допуск до здачі катання на ТК «Буковель» з наступним оцінюванням і допуском до курсів за результатами вдалої здачі катання, пройти курси, скласти іспити та отримати допуск до роботи стажером-інструктором, однак ОСОБА_1 не доведено, що ним дотримано вказаний порядок працевлаштування.

Враховуючи відсутність вакантних посад інструкторів з гірськолижного спорту у ПП «Мандри-Гори», як і звернень позивача до відповідача про бажання працевлаштування, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про достатню кваліфікацію ОСОБА_1 для роботи інструктором не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовуються наведеними вище доказами. Попередня робота позивача інструктором з гірськолижного спорту не тягне за собою обов'язковості його прийняття на цю посаду.

Не заслуговують на увагу і доводи скарги про те, що у відповідача були вакансії інструкторів, оскільки можливість прийняття на роботу позивача залежала від дотримання відповідного порядку працевлаштування.

За таких обставин доводи апеляційної скарги на правильність висновку суду не впливають та його не спростовують.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилили.

Заочне рішення Богородчанського районного суду від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Васильковський В.М.

Судді: Пнівчук О.В.

Василишин Л.В.