АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 658/3849/15-ц Головуючий в І інстанції Подіновська Г.В.
Номер провадження 22-ц/791/1458/17 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01 серпня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання договорів позики недійсними

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики від 31.07.2013р., укладеного між сторонами, за умовами якого ОСОБА_5 отримав від позивача грошові кошти в сумі 5 128 200,00 грн. зі сплатою 10% річних від суми позики.

09.09.2013р. між сторонами укладено Договір про внесення змін до договору позики від 31.07.2013р., за яким сторони визначили строк виконання зобов'язання до 01.06.2014р., розмір відсотків за користування грошовими коштами, відповідальність відповідача у випадку несвоєчасного повернення суми боргу.

Оскільки у встановлений договором строк позичальник не повернув кошти, з урахуванням збільшених позовних вимог ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_5 суму боргу за договором позики - 2 108 552,50 грн, відсотки за користування грошовими коштами за період з 02.06.2014р. по 31.07.2016р. в сумі 456 949,32 грн., інфляційні збитки за період з 02.06.2014р. по 31.07.2016р. у сумі 1 476 447,64 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період з 02.06.2014р. по 31.07.2016р. у сумі 1 859 454 46 грн. та 3% річних у розмірі 137 084,80 грн.

У лютому 2016р. ОСОБА_5 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_3 та просив визнати недійсними договір позики від 31.07.2013р. та договір від 09.09.2013р. про внесення змін до договору позики, оскільки зазначені договори були вчинені без наміру створення правових наслідків між сторонами, мали безгрошову форму, були підписані під тиском з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 пов'язаних з діяльністю ТОВ «МегаМультіВуд». Також зазначені договори посвідчені нотаріусами з порушенням порядку вчинення нотаріальних дій.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05.02.2016р. зустрічний позов ОСОБА_5 об'єднано в одне провадження з позовними вимогами ОСОБА_3

В ході розгляду справи ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, яке належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, а саме: житловий будинок, загальною площею 87,3 кв.м., земельну ділянку площею 395 кв.м. розташованих за адресою: АДРЕСА_1, автомобілі марки Форд Сієра, 1986 року випуску та ГАЗ 33023, 2003 року випуску.

Оскільки ОСОБА_5 не виконує грошові зобов'язання за договором позики, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01 серпня 2016 року заява про забезпечення позову задоволена в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду в частині накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 87,3 кв.м. та земельну ділянку площею 395 кв.м. розташованих за адресою: АДРЕСА_1 посилаючись на те, що судом накладено арешт на нерухоме майно, що належить їй на підставі договорів дарування від 14.07.2016р., за якими право власності зареєстровано 18.07.2016р. Наявність обтяження на належне їй майно порушує її право розпорядження цим майном.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції в частині задоволення вимог про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 87,3 кв.м. та земельну ділянку площею 395 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала в частині задоволення вимог про накладення арешту на рухоме майно, а саме: автомобіль марки Форд Сієра, 1986 року випуску, та автомобіль марки ГАЗ 33023, 2003 року випуску, в апеляційному порядку не переглядається, як така що не оскаржена.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність ухвали суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегією суддів встановлено такі обставини.

У відповідності до ст. 151, 153 ЦПК України, підставою для забезпечення позову є заява особи, яка бере участь у справі, яка має містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб. Суд може вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2015р. ОСОБА_3 звернувся із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, відсотків за користування грошима, інфляційних витрат за час прострочення виконання зобов'язання, пені та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Провадження у даній цивільній справі відкрито ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.12.2015р.(а.с.29 т.1)

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо виконання ОСОБА_5 боргових зобов'язань перед ОСОБА_3 за договором позики, укладеного між сторонами 31.07.2013р., та відповідальністю відповідача за невиконання боргового зобов'язання шляхом стягнення відсотків за користування грошовими коштами, інфляційних витрат, пені та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Вжиття заходів забезпечення позову позивач пов'язує із необхідністю уникнути труднощів з виконанням ймовірного рішення після його ухвалення у даній справі, оскільки ОСОБА_5 ухиляється від виконання боргових зобов'язань за договорами позики та може реалізувати належне йому майно, що зробить не можливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до роз'яснень наданих у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Порушуючи питання про накладення арешту на нерухоме майно позивачем надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про те, що житловий будинок та земельна ділянка, на які позивач просить накласти арешт, належать на праві власності ОСОБА_5 (а.с.160-161 т.1)

Однак, з доданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що 14.07.2016р. ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2, належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 87,3 кв.м., та земельну ділянку площею 0,0811 га по АДРЕСА_1, про що сторонами в нотаріальному порядку укладено договори дарування та внесено відомості до Єдиного державного реєстру прав власності.(а.с.194-200 т.2)

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.07.2017р. вбачається, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за договорами дарування від 14.07.2016р. зареєстровані за номерами 392 і 393, внесено приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу 18.07.2016р.(а.с.201-204 т.2)

Отже, постановляючи ухвалу про накладення арешту на спірне нерухоме майно, суд не перевірив надані позивачем докази належності цього майна відповідачу та дійшов передчасного висновку щодо задоволення вимог в цій частині, а тому ухвалу суду в частині накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 87,3 кв.м., та земельну ділянку площею 395 кв.м. по АДРЕСА_1, на лежить скасувати та питання направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 01 серпня 2016 року в частині накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 87,3 кв.м., земельну ділянку площею 395 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, скасувати та питання направити на новий розгляд.

В решті ухвала суду в апеляційному порядку не переглядалась.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Головуючий ______________ Н.В.Орловська

Судді: ______________ О.В.Кутурланова

______________ В.В.Майданік