Справа № 310/4066/17
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І. П.

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представника органу опіки та піклування ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визначення місця проживання дитини з батьком,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним по вул. Ревуцького,41 в м. Бердянську Запорізької області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він перебував у шлюбі з відповідачем з 14.10.2011 року. У квітні 2017 року сімейні відносини між ними були припинені. На даний час син ОСОБА_6 зареєстрований у його будинку, але фактично мешкає (тільки ночує) з матірю, яка не займається його вихованням, не приділяє уваги сину. В останній час відповідач вживає алкогольні напої, багато часу проводить в компаніях сумнівних осіб, дуже пізно приходить до дому. Син майже кожен день знаходиться за місцем його проживання, а мати забирає його пізно ввечері близько 21-00 год., порушуючи режим дитини. Він має стабільний дохід і постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання і місцем роботи характеризується позитивно. До сина відноситься добре, любить його, має з ним повний контакт. У будинку створені усі необхідні умови: є окрема кімната, місце для сну, гри, є книжки, розвиваючі ігри, іграшки. Тому вважає, що сину з ним буде краще. Його мати не проти щоб онук проживав спільно з ними. Він також не проти спілкування сина з матірю, але вважає, що в інтересах сина буде ліпше і доцільно, якщо він буде постійно мешкати за його адресою.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Суду додатково пояснив, що з квітня 2017 року спільно з відповідачем не проживають, шлюб розірвано за рішенням суду у липні 2017 року. Син залишився проживати з матірю. ОСОБА_6 ходить у дитячий садок, з садка його забирає бабуся ОСОБА_7 Відповідач приходить з роботи пізно, забирає дитину близько 21-00 год. ОСОБА_6 йде від нього зі сльозами. Відповідач живе з дитиною на орендованій квартирі. Часто випиває з подругами після роботи. Достатньої уваги дитині не приділяє. Він же працює до 17-00 год., тому має можливість більше часу приділяти дитині, ніж відповідач. Проживає в будинку матері, в якому є всі належні умови для проживання дитини. Мати допомагає йому, забирає онука з дитячого садка. Просить задовольнити його позов.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_8 проти задоволення позову заперечує. Суду пояснила, що дійсно з квітня 2017 року спільно з позивачем не проживає. Сімейні відносини не склалися через складний характер чоловіка, постійні сварки в присутності дитини. Вона винаймає квартиру, син живе з нею. Бачитися з дитиною вона батьку ніколи не забороняла. Навпаки, сина з дитячого садка часто забирає свекруха і дитина до вечора, а також у вихідні дні знаходиться в будинку батька. Сину там цікаво, бо там живуть діти, племінники позивача, вони граються разом. Вона має постійну роботу, стабільну заробітну плату. Спиртними напоями не зловживає. Влітку, на канікулах, син був у її матері в с. Осипенко. Позивач кожного дня спілкувався з сином по телефону.

Представник відповідача ОСОБА_9 проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень вказує на те, що відповідач, як мати, приділяє сину належну увагу, піклується про нього, займається його вихованням. Спиртними напоями вона не зловживає, на обліку у лікаря-наркоголога не перебуває. Проживання відповідача разом з дитиною на орендованій квартирі не може слугувати підставою для зміни місця проживання дитини. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечує. Посилаючись на висновок органу опіки та піклування від 01.09.2017 року, суду пояснила, що 29.08.2017 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалося питання надання суду висновку органу опіки та піклування щодо розвязання цього спору. На засіданні були заслухані обоє з батьків. Також були обстежені умови проживання обох батьків та проведена бесіда з дитиною. Встановлено, що дитина дійсно фактично постійно проживає з матірю, і в ході проведеної з дитиною бесіди остання виявила бажання проживати саме з матірю. В результаті отриманої інформації, орган опіки та піклування вважає доцільним, в інтересах дитини, визначити місце проживання ОСОБА_5 з матірю.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка мати позивача ОСОБА_7 суду показала, що її син та невістка разом з дитиною проживали в її будинку. Спиртними напоями вони не зловживають, іноді на святах випивають. Ірина з лютого 2017 року вийшла на роботу, робота важка, додому приходить пізно. Син теж працює. Тому з дитячого садка онука забирає вона. До приходу матері він перебуває у їхньому будинку. У вихідні дні ОСОБА_5 теж часто знаходиться у них. Батько з ним ходить на прогулянки. Дитина хоче проживати і з батьком і з матірю.

Свідок позивача ОСОБА_10 суду показав, що є хрещеним батьком ОСОБА_6. Відомо, що між позивачем і відповідачем були складні відносини, але обоє відносяться до дитини дуже добре. Батько займається дитиною, приділяє йому багато уваги. В будинку батька є всі належні умови для дитини.

Свідок відповідача ОСОБА_11 суду показала, що є матірю ОСОБА_3 Донька дуже хороша мати, любить сина і приділяє йому весь свій час. Батько теж постійно спілкується з сином, йому ніхто ніколи не перешкоджав у цьому. Дочка іноді жалілася, що позивач її бив, вчиняв скандали в присутності дитини. ОСОБА_7 розказувала їй, що ОСОБА_1 у квітні цього року прийшов додому пьяний, вчинив скандал, хотів повіситися, обірвав люстру.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що в липні- серпні 2017 року ОСОБА_5 був у них в с. Осипенко. Батько дзвонив йому кожного дня. Бачитися і спілкуватися із сином ОСОБА_1 відповідач ніколи не забороняла. Ірина до дитини відноситься дуже добре, любить сина.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що відповідача знає з дитинства. Ірина рано вийшла заміж, бо була вже вагітною. Після народження сина жила з чоловіком в будинку свекрухи. Ірина розказувала їй, що чоловік був проти її навчатися в училищі, не хотів сидіти з сином. Ірина добра мати, піклується про сина. У нетверезому стані ОСОБА_3 вона ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що відносини між позивачем і відповідачем були складними. ОСОБА_1 дуже складана людина, крім свого «Я» нічого і нікого не чує. Любить випити. Був випадок, коли ОСОБА_7 прийшли до них у гості. Володимир дуже багато випив, впав, довелося викликати швидку допомогу. По приїзді швидкої поводив себе неадекватно. До дитини позивач ставиться добре, але ОСОБА_5 більше тягнеться до матері. Ірина ніколи не перешкоджала батькові у спілкуванні з сином.

З огляду на пояснення свідків, позивач додатково пояснив суду, що дійсно був проти навчання дружини, оскільки нікому було сидіти із сином. Дійсно були випадки, коли у нетверезому стані він впав і йому викликали швидку допомогу. У квітні цього року була сварка з дружиною і він випадково зачепив і подряпав її ременем, але він її не бив. Вішатися він не збирався, тільки лякав дружину.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2011р. по 01.08.2017р. (а.с.7,75). Мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після припинення сімейних відносин дитина залишилася проживати з матірю. Як вбачається з акту обстеження умов проживання дитини від 06.07.2017 року (а.с.31) дитина проживає разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1. Умови проживання задовільні, дитина забезпечена усім необхідним.

Також службою у справах дітей був складений акт обстеження умов проживання позивача від 21.08.2017р. ( а.с.58) за адресою вул. Ревуцького,41 в м. Бердянську. Умови проживання добрі. В будинку обладнана окрема кімната для проживання дитини з усіма необхідними речами.

ОСОБА_5 відвідує дитячий садок №1 в м. Бердянську. З психолого-педагогічних характеристик дитини від 30.05.2017р. (а.с.14) і від 11.09.2017р. (а.с.76-77) вбачається, що дитина відвідує дитячий садок з 01.09.2015 року по теперішній час. Приводили і забирали дитину з садка здебільшого мати і бабусі. Мати постійно цікавилася успіхами та проблемами дитини, питаннями його навчання і виховання. ОСОБА_15 також приймала активну участь в житті закладу: відвідувала батьківські збори, заняття для батьків під час днів відчинених дверей, спортивні та музичні свята та розваги. Іноді в садок приводив і забирав дитину батько ОСОБА_1, який також проявляв зацікавленість життям дитини у закладі. ОСОБА_6 завжди приходить у садок чистий та охайний.

І позивач і відповідач характеризуються позитивно. Обоє працюють, мають стабільний заробіток. Доказів перебування когось із них на обліку у лікаря нарколога суду не надано.

Прете судом встановлено, що позивач іноді дозволяє собі надмірне вживання алкоголю. В стані спяніння здатен на вчинення насильства в сімї, агресивну поведінку, мав місце випадок, коли він виказував погрози дружині та своїм рідним вчинити самогубство, намагався повіситися.

Орган опіки та піклування надав суду висновок від 01.09.2017 року, в якому зазначив, що з урахуванням норм Декларації про права дитини, в якій зазначено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена із своєю матірю, а також з урахуванням думки самої дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним, визначити місце проживання ОСОБА_5 з матірю.

Судом також було встановлено, що, за дорученням суду, спеціалістом служби у справах дітей виконкому Бердянської міської ради ОСОБА_4 була проведена бесіда з дитиною, в ході якої ОСОБА_5 розказав, що ходить до дитячого садка. Забирають його з садка мама, бабуся ОСОБА_7 і бабуся Лєна. Він часто ходить до батька, залишається у нього з ночівлею, папа водить його в місто на прогулянки, на атракціони, на море. В ході бесіди дитина висловила бажання жити з мамою, а до папи ходити в гості.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

За ч.1, ч.2 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У статті 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Згідно зі ст. 11,12 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції, згідно з якою Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Разом з тим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати та захищати права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією та Декларацією прав дитини.

Суд не встановив жодних виняткових обставин, які б давали підстави сумніватися в тім, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обовязки. Належних і допустимих доказів того, що відповідач зловживає спиртними напоями, позивач суду не надав. Жодний з допитаних в судовому засіданні свідків не показав суду, що відповідач зловживає спиртними напоями. Проте з показань свідків і самого позивач було зясовано, що він інколи дозволяв собі надмірне вживання алкоголю, вчиняв насильство в сімї та намагався вчинити суїцид. Вказане свідчить про неврівноваженість поведінки позивача.

З огляду на норми викладених вище законодавчих актів, суд приходить до висновку, що дитина, проживаючи з матірю, знаходячись під її опікою, перебуває в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Виняткових обставин, за яких дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю, судом не встановлено. Крім цього, суд також вважає необхідним, у даному випадку, врахувати і думку малолітньої дитини, яка виказала бажання проживати з матірю.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160,161, 171 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 6 Декларації про права дитини, ст.ст. 10,15,60,88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про визначення місця проживання дитини з батьком відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_16