1Справа № 335/5150/17 2-з/335/49/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви про забезпечення позову

24 квітня 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в якості законного представника малолітнього ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2017 р. до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в якості законного представника малолітнього ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та вселення.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради проводити реєстрацію місця проживання будь-яких фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішення у даній справі.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, доходжу наступних висновків.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадження якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

В ч. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що відповідно до частини першої статті 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали. Винятком є заява про забезпечення позову з метою запобігання порушення права інтелектуальної власності, яка може бути подана та підлягає розгляду до подання позовної заяви (частина четверта статті 151 ЦПК). Заява про забезпечення позову за змістом повинна відповідати вимогам частини другої статті 151 ЦПК.

24 квітня 2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в якості законного представника малолітнього ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та вселення.

Станом на час подання заяви про забезпечення позову провадження у справі не відкрито.

В силу вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст. 152 ЦПК України).

В заяві про забезпечення доказів обов'язково зазначається: а) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме; б) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який, на думку заявника, є найбільш адекватним; в) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (в заяві необхідно зазначити, про які саме дії йде мова; місце знаходження майна; найменування осіб, в яких знаходиться майно відповідача тощо).

Відповідно до розяснень, викладених Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Проте, позивачем в порушення вимог ст. 151 ЦПК України, враховуючи зміст позовних вимог, не обґрунтовано необхідність заборони особі, яка не бере участь у справі, проводити реєстрацію місця проживання будь-яких фізичних осіб, співмірність із заявленими вимогами, зокрема не зазначено чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і, як саме може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову про виселення відповідачів та вселення позивача у спірну квартиру, оскільки інших вимог, окрім названих, позивач перед судом не ставить.

Крім того, на порушення частини четвертої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, заявником до заяви про забезпечення позову не додано також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Таким чином, оскільки заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, доходжу висновку про необхідність повернення вказаної заяви заявникові.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне повернути заявнику суму сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 320,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 151 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в якості законного представника малолітнього ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та вселення повернути заявникові.

Повернути ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок, відповідно до квитанції від 10 березня 2017 року № 0.0.721841092.1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.П. Соболєва