Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 313/482/17Головуючий у 1-й інстанції Потапова О.М.
Пр. № 22-ц/778/3413/17Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 36000,00 (тридцять шість тисяч дол. США 00 цент.), що еквівалентно 977652,32 грн. (девятсот тисяч сімдесят шість тисяч двісті вісімдесят дві грн. 31 коп.), пеню у розмірі 34389,70 дол. США, що еквівалентно 933921,39 грн., 3 % річних у розмірі 2698,52 (дві тисячі шістсот девяносто вісім дол. США 52 цент.), що еквівалентно 73283,73 (сімдесят три тисячі двісті вісімдесят три грн. 73 коп.) та інфляційні збитки у розмірі 21 600,00 (двадцять одна тисяча шістсот дол. США, 00 цент.), що еквівалентно 586591,39 (пятсот вісімдесят шість тисяч грн. 30 коп.), а всього 94688,22 (девяносто чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім дол. США 22 цент.), що еквівалентно 2571448,83 (два мільйони пятсот сімдесят одна тисяча чотириста сорок вісім грн. 83 коп.), а також судовий збір у розмірі 8000,00 грн.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року (а.с. 41) у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про зупинення провадження у даній справі відмовлено, провадження у цій справі закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с.47-48) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову про зупинення провадження у цій справі до залучення до участі у цій справі правонаступника відповідача.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області (а.с.57) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 59).

ОСОБА_4 померла 31 березня 2017 року (актовий запис, копія а.с. 37).

У судове засідання 23 листопада 2017 року повідомлений апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи належним чином ОСОБА_2 та представник останнього за довіреністю (а.с. 25) ОСОБА_5 не зявились.

ОСОБА_2 подав апеляційному суду заяву (а.с. 77), в якій просив розгляд цієї справи апеляційним судом перенести на іншу дату у звязку із тим, що він, як генеральний директор ТОВ «САВ КОМПЛЕКТ», та його представник по даній справі ОСОБА_5 будуть перебувати у терміновому службовому відрядженні з 22.11.2017 року по 24.11.2017 року.

При цьому, ОСОБА_2 у своїй вищезазначеній заяви не зазначав та не надав до останньої доказів того, що він дійсно є директором вказаного підприємства і що він та його представник будуть перебувати у відрядженні (копії трудової книжки чи витягу із статуту підприємства, копії наказу, листів - відрядження тощо).

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажними причини неявки ОСОБА_2 та представника останнього ОСОБА_5 у дане судове засідання та на підставі ст. 305 ч.2 ЦПК України ухвалила у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відкладення розгляду цієї справи відмовити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи позивачеві у задовленні його клопотання про зупинення провадження у цій справі до встановлення правонаступників та закриваючи провадження у цій справі, керувався ст. ст. 205 ч. 1 п. 1, 206 ЦПК України і виходив із того, що провадження у цій справі підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, суд першої інстанції при вирішенні процесуального питання правильно виходив з наступного.

Встановлено, що що ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики 06 квітня 2017 року.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2017 року (а.с. 10) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито.

Також судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_3 померла ще 31 березня 2017 року (актовий запис, копія а.с. 37), тобто ще до подачі вищезазначеного позову позивачем до суду першої інстанції у цій справі та до відкриття судом першої інстанції провадження у цій справі (10.04.2017 року), про що не було відомо суду першої інстанції та особам, які беруть участь у справі, на час відкриття провадження у цій справі.

Ч. 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи, тобто здатність мати цивільні права та обов'язки, припиняється у момент її смерті.

Згідно із ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони… на будь-якій стадії цивільного процесу.

Проте, позов ОСОБА_2 пред'явлено до суду 06 квітня 2017 року до вже померлої 31 березня 2017 року ОСОБА_3, а положення ст. 37 ЦПК України стосуються випадків, коли необхідність вирішення питання процесуального правонаступництва виникає після пред'явлення позову та відкриття провадження у справі.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду і відкриття провадження у справі померла, а тому правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинено, а відтак провадження у справі підлягає закриттю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015 року в справі №6-20987 св 15.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції мав закрити провадження у цій справі своєю вищезазначеною ухвалою, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на судову практику, яка стосується інших правовідносин, ніж у цій справі.

Крім того, остання не належить до законодавства, яке в силу вимог ст. 8 ЦПК України суд має застосовувати при вирішенні цієї справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права…фізичних осіб, у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

ОСОБА_2 мав право в силу вимог ст. 3 ЦПК України на звернення до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_3

Відносини з приводу позики, якщо остання дійсно мала місце між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дійсно допускають правонаступництво.

Проте, ОСОБА_2 плутає та підміняє поняття «цивільне правонаступництво» та «цивільно-процесуальне наступництво».

Так, в силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Майнові зобов'язання, що виникають із договору позики у боржника, за наявності спадкоємців за законом чи заповітом після смерті спадкодавця боржника, що прийняли спадщину після смерті останнього, дійсно допускають правонаступництво (ст. ст. 1281-1282 ЦК України).

Спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, якій відповідає його частці у спадщині.

Разом із тим, ст. 37 ЦПК України регулює відносини цивільного процесуального правонаступництва.

Так, за змістом ст. 37 ч. 1 ЦПК України у разі смерті фізичної особи…, суд залучає до участі у справі правонаступника сторони на будь-якій стадії процесу.

Однак, ОСОБА_3 не могла стати і не стала стороною (відповідачем) у цій справі, оскільки на момент відкриття провадження у цій справі (10.04.2017 року а.с. 10) вона вже була померлою особою з 31.03.2017 року (а.с.37).

В силу вимог ст. 30 ч. 2 ЦПК України відповідачем може бути фізична особа.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ст. 25 ч. 4 ЦК України).

При вищезазначених обставинах, не можна замінити судом першої інстанції у цій справі відповідача фізичну особу за вимогами ст. 37 ЦПК України, яка такого статусу взагалі не могла набути і не набула при вищевикладених обставинах.

Якщо б суду першої інстанції було відомо про смерть ОСОБА_3 на момент відкриття провадження у цій справі (10.04.2017 року), то він просто взагалі не відкривав би це провадження.

Оскільки, у цивільній справі позовного провадження мають бути наявні дві сторони позивач та відповідач.

Однак, відкривши вищезазначене провадження при вищевикладених обставинах, суд першої інстанції правильно у подальшому, закрив останнє, як помилково відкрите, не зупиняючи провадження у цій справі до встановлення спадкоємців боржника за законом чи заповітом, які прийняли спадщину, оскільки останні можуть бути правонаступниками боржника за вищезазначеним договором позики із позивачем в силу вимог цивільного законодавства окремо від цієї справи, але саме цивільне процесуальне правонаступництво у цій справі відсутнє.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або її зміни.

У разі відмови апеляційним судом ОСОБА_2 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких понесених ним судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору у розмірі 320,00 грн. (а.с. 46), сплаченого ним при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за доцільне розяснити ОСОБА_2, що він не позбавлений у подальшому окремо від цієї справи вирішувати питання у позасудовому (через нотаріуса шляхом подачі відповідної вимоги кредиторау встановлений законом строк) чи у судовому порядку шляхом подачі у встановлений законом строк відповідного позову безпосередньо до спадкоємців за законом чи заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3, які прийняли спадщину.

Крім того, в силу вимог ст. 7 ч. 1 п. 5 Закону України «Про судовий збір» у разі закриття провадження у цій справі при вищевикладених обставинах, суд першої інстанції за клопотанням ОСОБА_2 може вирішити питання про повернення останньому судового збору у розмірі 8000,00 грн. (оригінал квитанції а.с. 1), сплаченого ним при подачі вищезазначеного позову до суду першої інстанції у цій справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_6ОСОБА_7