Справа № 751/133/17 Провадження № 22-ц/795/1909/2017 Головуючий у I інстанції Ченцова С. М. Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.

секретаря судового засідання Шапко В.М.

за участю: представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по акту,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по акту у розмірі 13851 грн. 18 коп. відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Чернігівобленерго» просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Апелянт вказує, що з метою визначення дійсного розміру вилученого у відповідача зразка проводу, забезпечив у судове засідання явку спеціаліста, який заміряв долучений до справи зразок проводу та встановив, що переріз проводу, за яким виконаний розрахунок вартості позаобліквої електроенергії, має не 1 мм2, а 0,8 мм2. Представник позивача просив оголосити перерву у судовому засіданні для перерахунку заявленого у позові розміру збитків, проте суд у задоволенні клопотання відмовив, позбавивши позивача можливості надати належний розрахунок, чим порушені процесуальні права позивача, передбачені ст. ст. 10, 31, 58, 59, 60 ЦПК України.

Апелянт наголошує, що присутня у судовому засіданні представник позивача не мала можливості самостійно здійснити перерахунок заявленої до стягнення суми, оскільки такий розрахунок виконується спеціалістом за допомогою спеціальної компютерної програми.

Апелянт посилається, що судом першої інстанції не надано правової оцінки поясненням свідка ОСОБА_2 про те, що під час виявлення у будинку «штучного нуля», у присутності ОСОБА_3 продемонстровано, що розетка, в якій був виявлений «штучний нуль», працювала. Пояснює, що «штучний нуль» - це додатково змонтований контур заземлення, що зєднаний з «нульовим» проводом внутрішньобудинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника дає змогу безобліково споживати електроенергію.

Стверджує, що у оскаржуваному рішенні суду першої інстанції зазначено, що переріз проводу самовільного підключення - 1,0 мм2, а в дійсності переріз проводу має 0,8 мм2. Проте, для здійснення розрахунку збитків, перерізу струмопровідного проводу 0,8 мм2 Методикою не передбачено, а тому, у даному випадку, для розрахунку застосовується переріз проводу 0,75 мм2 та сила струму 15 А, що зазначено у доданій до апеляційної скарги таблиці. Відтак, вартість безобліково спожитої енергії по акту № 148797 від 19.02.2015 року становить не 13851 грн. 18 коп., а 10884,18 грн. за 897 днів, зважаючи, що 05.09.2012 р. у будинку відповідача був замінений електролічильник, і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

В апеляційному суді представник позивача скаргу підтримала та наполягала на скасуванні оскаржуваного судового рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Стверджувала, що позивач у суді першої інстанції не мав можливості надати суду необхідні розрахунки, оскільки судом не була продовжена перерва у справі.

Наголошувала, що позивачем у повному обсязі доведено факт позаоблікового користування електроенергією, суду надано зразок проводу за допомогою якого викрадалась електроенергія, відповідач підписала акт і тим самим визнала свою вину, а тому позов підлягає задоволенню та з відповідача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 10884,18 грн, визначену новим розрахунком, який доданий до апеляційної скарги.

Представник відповідача апеляційну скаргу просив відхилити. Пояснив, що у будинку відповідача відсутні будь-які засоби, що могли б надати або надавали можливість використання електроенергії поза лічильником. Перефазування електромережі у будинку неможливе без зняття пломб з лічильника, які не пошкоджені. Ніяких сторонніх зовнішніх вводів електропостачання до будинку нема і позивачем не виявлено, а наданий суду шматок дроту не міг бути використаний для крадіжки електроенергії. Відповідач не володіє жодними технічними навичками і не могла влаштувати ніяких засобів для викрадення електроенергії, а визначена позивачем схема підключення електроустановок не відповідає дійсності. Відповідача залякали тим, що відключать електропостачання у разі, якщо вона не підпише акт.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, дослідивши вилучений позивачем у відповідача та опломбований зразок проводу, який знаходився у опечатаному конверті, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Чернігівобленерго», суд першої інстанції виходив з того, що що позивачем не надано доказів заподіяння діями відповідача збитків на суму 13851 грн.18 коп.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,

За приписами ч.3 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що на підставі укладеного з ПАТ „Чернігівобленерго договору про користування електричною енергією від 25 липня 2000 року, ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії в належному їй на праві власності будинку № 24 по вул. Мінській в м. Чернігові. У відповідності до договору потужність електроустановок споживача становить 4,0 кВт. (а.с. 9-10).

19 лютого 2015 року працівниками Чернігівських міських електромереж ПАТ «Чернігівобленерго» проводилась перевірка на предмет виявлення необлікованого використання електроенергії у належному відповідачеві житловому будинку по вул. Мінська, 24 у м. Чернігові.

Як встановлено судом, за результатами перевірки складений акт про порушення відповідачем ОСОБА_4 користування електричною енергією № 148797 від 19.02.2017 р. та складено схему підключення електроустановок споживача (додаток №1 до акту) (а.с. 4, 5). До акту додано також поліетиленовий пакет з вилученим зразком мідного проводу (а.с.54).

Зазначені обставини в апеляційному суді ніхто не спростовував і не заперечував.

Відповідно до акту, порушення відповідачем ОСОБА_4 користування електроенергією полягало у використанні «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електроенергії, а саме: електроенергія споживається, але лічильником електричної енергії не враховується. З акту убачається, що в місці, яке на схемі позначено точкою С, представниками постачальника електроенергії було вилучено зразок мідного проводу та вказаний номер пломби, якою опломбований пакет з вилученим зразком.

Як встановлено судом, у доданій до акту схемі підключення електроустановок споживача визначено місце самовільного підключення точка вимірювання С, мідний провод з перерізом 1,0 кв.мм (а.с.5).

Вказаний акт підписаний трьома представниками енергопостачальника та ОСОБА_1, якій розяснено право надати зауваження та заперечення до акту та зазначено про запрошення відповідача на засідання комісії постачальника електроенергії з розгляду цього акта, яке відбудеться 11 березня 2015 року за адресою: м. Чернігів пр. Перемоги, 126. Копія акту вручена відповідачеві.

Зазначені обставини в апеляційному суді сторони не спростовували і не заперечували.

Відтак, між сторонами наявні цивільно-правові договірні правовідносини, які врегульовані ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електичною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Відповідно до 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією.

Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» порушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об»єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Пунктом 48 ОСОБА_4 визначено перелік порушень, за які споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку, пошкодження приладів обліку.

Із змісту пунктту 53 ОСОБА_4 убачається, що акт про порушення цих ОСОБА_4 розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі причетності споживача до порушення цих ОСОБА_4 у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих ОСОБА_4 та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 р. № 526 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не- облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Пунктом 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, передбачено, зокрема, такі порушення споживачем ПКЕЕН як:

самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням або без порушення схеми обліку;

використання «штучного нуля», що призвело до споживання не- облікованої електричної енергії.

Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом встановлено, що 28 квітня 2015 р. у присутності представника відповідача акт про порушення № 148797 від 19.02.2015 р. розглянутий комісією по розгляду актів про порушення ОСОБА_4 користування електричною енергією, що підтверджується протоколом № 73 від 28 квітня 2015 року. (а.с. 6). У вказаному протоколі представник споживача зробив застереження про те, що не згоден з протоколом та заперечує використання штучного «нуля».

Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, і не заперечувалось сторонами, при розгляді даного акту на засіданні комісії, комісія позивача розглянула тільки сам акт, схему та розрахунок, а вилучений у будинку відповідача зразок проводу комісією не оглядався і не досліджувався. За результатами засідання комісією прийнято рішення вручити споживачу рахунок на оплату, розрахунок до акту на суму 13851 грн.18 коп. та протокол № 73 від 28.04.2015 року.

Як убачається з дослідженого апеляційним судом протоколу, ніяких інших рішень комісія не приймала. Висновки чи рішення комісії стосовно порушення відповідачем ОСОБА_4 користування електроенергією у цьому протоколі відсутні і не зазначено також, у чому конкретно полягає порушення відповідачем ОСОБА_4. Протокол також не містить ніякої інформації про те, у який конкретний спосіб та за допомогою яких конкретних пристроїв чи приладів відповідачем здійснювалось викрадення електроенергії (а.с.6).

Як убачається з матеріалів справи, на підставі акту № 148797 від 19 лютого 2015 року позивачем розраховано вартість безобліково спожитої електроенергії за 897 днів у розмірі 13851 грн. 18 коп., включаючи ПДВ 2308,53 грн. та виходячи з перерізу проводу 1 мм2. Дата виконання розрахуноку відсутня. Представник відповідача ОСОБА_5 отримав рахунок 28.04.2015 р. та зауважив, що з розрахунком не згоден. (а.с. 7-8).

Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом встановлено, що, звертаючись в суд з позовом, позивач зазначив, що при перевірці 19 лютого 2015 р. приладів і оплати за електроенергію у належному відповідачеві будинку по вул. Мінська, буд. 24 у м.Чернігові виявлено порушення п. 48 ОСОБА_4 користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 р. № 1357 зі змінами та доповненнями, а саме: використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

Проте, на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано належних і допустимих доказів у суді першої інстанції і не представлено апеляційному суду.

Так, пунктом 3 Методики визначено, що «Штучний нуль» - додатково змонтований контур заземлення (у тому числі металеві труби водопроводу або опалення), що з»єднаний з «нульовим» проводом внутрішньобудинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника (наприклад, у разі якщо електрична енергія обліковується однофазним індукційним лічильником «фаза» у третій клемі) дає змогу безобліково споживати електричну енергію.

Разом з тим, як визначено п.3 Методики, «Облаштування додаткового контуру заземлення з метою з»єднання його з металевими корпусами електричних приладів для забезпечення їх безпечної експлуатації не належить до поняття «штучний нуль».

Проте, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі документальні докази, які б однозначно і безсумнівно підтвердили наявність у будинку відповідача додатково змонтованого контуру заземлення, який був або міг бути з»єднаний з «нульовим» проводом внутрішньобудинкової електромережі та який за умови неправильного підключення лічильника надавав би можливість безобліково споживати електричну енергію. Відсутні дані також і про те, у який спосіб було виконано цей «додатково змонтований контур заземлення» у разі його наявності.

Як встановлено апеляційним судом, позивачем не доведено у суді першої інстанції і не надано належних і допустимих доказів апеляційному суду, які б достовірно і безсумнівно підтвердили ті обставини, що при проведенні перевірці 19.02.2015 р. у будинку відповідача було виявлено неправильне підключення лічильника у зв»язку з наявністю додатково змонтованого контуру заземлення.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд не може визнати безсумнівним доказом схему підключення електроустановок споживача, оскільки у цій схемі вказано, що «фазування приладу обліку не вірне», проте неправильність приладу обліку жодним чином не відображена у акті перевірки, не зафіксована у протоколі комісією і відповідачем не доведено суду у чому конкретно полягає невірне фазування та у який спосіб воно виконано. Разом з тим, у акті про порушення ОСОБА_4 зафіксовано цілісність корпусу та неушкодження наявного пломбування лічильника електроенергії.

Перевіряючи доводи скарги, апеляційним судом у судовому засіданні відкрито наявний у справі запломбований конверт та досліджений вилучений у якості зразка з будинку відповідача шматок мідного проводу, опломбований одноразовою пломбою № С17897582 ПАТ ЧОЕ, що зазначено у акті про порушення № 148797 від 19.02.2015 р.

За твердженням позивача, саме такий провід використовувався ОСОБА_1 для самовільного підключення та необлікованого використання електроенергії.

Як встановлено апеляційним судом, на цьому мідному зразкові проводу відсутня ізоляція та зразок має довжину приблизно 10-12 см. При цьому відповідачем у суді не доведено, якої довжини був цілий провід, від якого було відрізано цей зразок, і не доведено також, де саме у будинку чи зовні провід проходив, де та у який спосіб провід був приєднаний та де був початок приєднання і де приєднання закінчувалось.

Досліджений в апеляційному суді зразок мідного проводу не мав ніякої ізоляції. Докази, які б підтверджували, що виявлений у відповідача провід був ізольованим у справі відсутні. Однак, позивачем не надано належних і допустимих доказів у суді першої інстанції і не доведено у апеляційному суду у який конкретно спосіб ОСОБА_1 використовувала оголений мідний провід для викрадення електроенергії.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом досліджений технічний запис судового засідання у суді першої інстанції, де зафіксовані пояснення свідка ОСОБА_2 Проте, як встановлено апеляційним судом, показання свідка ОСОБА_2конкретно не відображають тих важливих для справи обставин, які б безсумнівно засвідчили у який спосіб та у якій схемі використовувався оголений мідний провід для необлікованого використання електроенергії., частина якого у якості зразка була вилучена у будинку відповідача та не визначено якої довжини був цей провід.

Пунктом 4.6 Методики визначено, що в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням:

меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Згідно пункту 4.7 Методики в акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливостей подвійного тлумачення.

Отже, позивачем при перевірці був визначений та внесений в акт переріз проводу 1 мм2, і саме на підставі цього акту та визначених у акті параметрів, зважаючи на протокол засідання комісії, позивачем був виконаний розрахунок вартості необлікованої електроенергії у сумі 13851 грн.18 коп.

Відтак, зважаючи на вищевказані вимоги п. 4.7 Методики, апеляційний суд не приймає до уваги доданий до апеляційної скарги розрахунок вартості не облікованої електроенергії у сумі 10884,18 грн., виконаний позивачем виходячи з перерізу проводу 0,75 мм2, оскільки провід перерізу 0,75 мм2 у акті про порушення ПКЕЕН не зазначений, не досліджувався комісією позивача при розгляді цього акту і не відображений у протоколі засідання комісії та предметом розгляду комісії цей розрахунок не був.

Апеляційним судом установлено, що відповідно до п. п. 12, 13 укладеного між сторонами договору позивач зобовязаний проводити перевірку стану електроустановок, електропроводки, приладів обліку, контрольне зняття показників розрахункових приладів обліку не рідше одного разу на 6 місяців та проводити планову перевірку, ремонт, обслуговування і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами ( п. 15 ).

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що 05.09.2012 року у будинку № 24 по вул. Мінська, 24 у м.Чернігові співробітниками ПАТ «Чернігівобленерго» було здійснено заміну електролічильника.

Проте, позивачем не доведено, коли було останнє контрольне зняття показників лічильника у будинку позивача та коли проводилась остання планова перевірка лічильника перед 19.02.2015 р.

Зважаючи на сукупність обставин справи, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про підтвердження факту викрадення електроенергії обіговою відомістю, яка відображає збільшення оплати за використану відповідачем електроенергію з березня 2015 року, оскільки такі висновки апелянта ґрунтуються лише на припущеннях, які не можуть буди покладені в основу судового рішення згідно до ст. 60 ЦПК України. (а.с.11).

Твердження апелянта про порушення судом першої інстанції ст. ст. 10, 31, 58, 59, 60 ЦПК України та необґрунтовану відмову у задоволенні клопотання про оголошення перерви апеляційним судом до уваги не приймаються, враховуючи те, що комісією по розгляду актів про порушення ПКЕЕН вилучена у відповідача частина проводу не досліджувалась і розрахунок заборгованості складений без врахування його дослідження всупереч вимогам Методики обчислення розміру відшкодування збитків.

Відтак, враховуючи відсутність належних і допустимих та безсумнівних доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ «Чернігівобленерго».

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи і їм надана вірна юридична оцінка.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування правильного по суті судового рішення. Отже, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: