Справа № 728/862/17 Провадження № 22-ц/795/1474/2017 Головуючий у I інстанції Костенко О. Ф. Доповідач - Мамонова О. Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

із секретарем: Зіньковець О.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення коштів на дружину, з якою проживає дитина, -

У С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просила:

- розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований виконкомом Дмитрівської селищної ради, Бахмацького району, Чернігівської області, актовий запис №3, залишивши їй прізвище ОСОБА_2;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму дітей певного віку щомісяця, починаючи з моменту предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову і протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1;

- допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та вирішити питання розподілу судових витрат.

Позов обґрунтовувала тим, що сторони з 05.02.2008 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні стосунки припинені, примирення між ними неможливе.

Син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є інвалідом з дитинства, проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. На утримання сина-інваліда та на своє утримання, як матері з якою проживає дитина-інвалід, бажає стягнути з відповідача аліменти. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано шлюб, зареєстрований 05 лютого 2008 року виконкомом Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області, актовий запис № 3, між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Маляренко).

Після розірвання шлюбу залишено ОСОБА_1 прізвище - «Дейнека».

Стягнуто із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 травня 2017 року і проводити до досягнення дитиною віку повноліття, а саме: по 12 січня 2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру стягнення аліментів на утримання сина-інваліда ОСОБА_3, встановивши його в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму дітей певного віку щомісяця, а також стягнути аліменти на утримання матері, з якою проживає дитина-інвалід в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У частині задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу рішення суду не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції є необ'єктивним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки при визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину-інваліда, суд першої інстанції не повністю дослідив обставини справи та матеріальне право в контексті ст. 182 СК України.

Зазначає, що, вирішуючи спір між сторонами, судом не було враховано того, що сплата позики у розмірі 20 000 грн, яку відповідач брав у кінці 2015 року для проведення операції сину-інваліду, закінчується в серпні 2017 року, а тому заявниця вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку.

Заявниця наголошує, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив ст. 88 СК України та необґрунтовано відмовив їй у стягненні аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача.

Вислухавши суддюдоповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, врахувавши обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на дружину, суд першої інстанції, керуючись ч. 1 ст. 88 Сімейного кодексу України, враховуючи те, що батько дитини отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 3231,60 грн., сплачує щомісячно 1000 грн. позики, взятої для проведення операції дитині-інваліду, в нього на утриманні перебуває старший син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з батьком, дійшов висновку про необхідність відмови позивачці в сплаті аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції не може апеляційний суд, враховуючи наступне.

Судом по справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі починаючи з 05.02.2008 (а.с. 6). Сторони мають двох синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно яких відповідач визнав батьківство.

Сторони живуть окремо, спільного господарства не ведуть.

Син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом з дитинства, проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с. 7-10, 23).

ОСОБА_1 ніде не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення і отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда в розмірі 918,40 грн (з травня 2017 року) та надбавку по догляду за дитиною-інвалідом в розмірі 888,50 грн (з травня 2017 року) (а.с. 22).

ОСОБА_2 працює охоронником у СТОВ "Україна", отримує заробітну плату, загальна сума доходу за період з січня 2017 року по травень 2017 року становить 16 158,02 грн (а.с. 26), разом з ним проживає та перебуває на його утриманні старший син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На лікування сина ОСОБА_6 ОСОБА_2 отримав позику в сумі 20 000 грн за договором безпроцентної позики № 29-12/15 від 29.12.2015, укладеним між ним та СТОВ "Україна" на строк до 01.09.2017 (а.с. 24, 25, 27, 29-30).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України, у редакції чинній на час звернення з позовом до суду, закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки матеріалами справи достовірно підтверджено, що син ОСОБА_6 є інвалідом з дитинства, проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні, відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, працює та має постійний дохід, доказів стосовно добровільного регулярного надання матеріальної допомоги дитині останнім не надано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягнення на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3

Визначаючи розмір присуджених до стягнення аліментів, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги чинного законодавства, повно та всебічно зясував обставини справи, врахував матеріальний стан сторін, їх стан здоровя, стан здоров'я дитини-інваліда та дійшов вірного висновку про їх стягнення саме у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

За таких обставин, апеляційний суд не бере до уваги доводи заявниці з приводу неповного дослідження обставин справи та матеріального права в контексті ст. 182 СК України, як юридично неспроможні.

Отже, рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.

Однак, апеляційний суд не погоджується з рішенням місцевого суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Статтею 80 визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_1 та помилкового врахування факту щомісячного погашення позики, взятої для проведення операції дитині-інваліду, оскільки дані кошти (позика в сумі 20 000 грн) були зумовлені особливими обставинами у зв'язку з необхідністю проведення операції дитині і такі кошти є додатковими витратами, які сторони несуть солідарно не залежно від сплати одним із батьків аліментів на утримання дитини. Крім того, виплата позики закінчується в серпні цього року.

Таким чином, районний суд помилково відмовив у задоволенні вказаних позовних вимог, зважаючи на те, що відповідач працює та отримує заробітну плату, що свідчить про можливість надання матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою проживає дитина-інвалід, доказів протилежного матеріали справи не містять, на що суд першої інстанції не звернув уваги при ухваленні рішення.

При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки ОСОБА_1, апеляційний суд бере до уваги, що відповідач отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить близько 3232 грн, має на утриманні старшого сина ОСОБА_5, має нести витрати по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_6, і приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог у цій частині, оскільки розмір аліментів, визначений позивачкою, є завищеним. З урахуванням обставин справи, апеляційний суд вважає за необхідне присудження позивачці аліментів у розмірі 1/10 частини заробітку відповідача.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 24 травня 2017 року протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на дружину, з якою проживає дитина.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на дружину, з якою проживає дитина - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 24 травня 2017 року протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: