Провадження № 2/752/2132/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.12.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка виступає в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «ТЕМП-8», Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка виступає в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2009 р.

Крім неї в квартирі зареєстровані: її неповнолітня донька ОСОБА_7 та її мама ОСОБА_8, а також за час свого життя її батько в квартирі зареєстрував її сестру ОСОБА_2, доньку сестри - ОСОБА_9, сина сестри - ОСОБА_6 та малолітніх дітей ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідачі не проживають в спірній квартирі, не несуть витрат по її утриманню, хоча на них нараховуються витрати на комунальні послуги, не цікавляться квартирою, а мешкають за іншою адресою: АДРЕСА_8

Оскільки, вона має право розпорядитись АДРЕСА_2 з метою придбання іншого майна, реєстрація на даній житловій площі інших осіб перешкоджає їй здійснити ці дії.

Оскільки відповідачі протягом останніх 7 років не мешкають в спірній квартирі, не несуть витрат на її утримання, не цікавляться нею, при цьому будь-яких перешкод у користуванні майном їм ніхто не створює, позивач просить визнати відповідачем такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Позивач в ході розгляду справи підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просила суд його задовольнити, посилаючись на те, що сторони добровільно не можуть вирішити даний спір в позасудовому порядку, однак реєстрації відповідачів в АДРЕСА_3 перешкоджає їй вільно розпорядитись майном, що належить на праві власності, а також вона вимушена нести додаткові витрати по сплаті за комунальні послуги.

Відповідач ОСОБА_3, яка також виступає в інтересах своїх неповнолітніх дітей, визнала позов, не заперечувала проти його задоволення, підтвердивши, що вона, її неповнолітні діти, її мати, та її брат не проживають в спірній квартирі тривалий час, а мешкають в АДРЕСА_8

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_6 в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись судом належним чином.

Представник третьої особи - ЖБК «ТЕМП-8» просила вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства і підтвердила факт не проживання відповідачів в АДРЕСА_4.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві, в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином.

Представник третьої особи - Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації не з»явився в судове засідання, надавши письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Вислухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_5 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 13.07.2009 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого за НОМЕР_1

На момент розгляду справи в квартирі зареєстровані: неповнолітня донька позивачки - ОСОБА_7, мама позивачка - ОСОБА_8, сестра позивачки - ОСОБА_2, донька сестри - ОСОБА_9, син сестри - ОСОБА_6 та малолітні діти ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення її права власності без позбавлення права користування і володіння майном.

Відповідно до роз»яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Також член сім»ї втрачає право користування квартирою у разі припинення права власності власником житла.

Судом встановлено, що відповідачі не проживають з поживачем в АДРЕСА_6, не ведуть спільне господарство, не несуть витрат на утримання майна.

Будь-яких доказів щодо наявності у відповідачів перешкод у користуванні спірною квартирою матеріали справи не містять.

Крім того, в ході судового розгляду відповідач ОСОБА_3 підтвердила, що вони добровільно не проживають в даній квартирі, оскільки мешкають в АДРЕСА_8 і будь-яких перешкод їм ніхто не створював.

Крім того, факт не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується актами про не проживання осіб за місцем реєстрації, складеними комісією ЖБК «ТЕМП-8 від 15.01.2016 р., від 09.06.2016 р., від 22.12.2016 р., листом Служби у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації за результатами обстеження умов проживання неповнолітніх дітей, а також поясненнями голови ЖБК «ТЕМП-8».

Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, доведеним, а тому підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259,261,265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка виступає в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «ТЕМП-8», Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням зодовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місцепроживання: АДРЕСА_8), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місцепроживання: АДРЕСА_8), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місцепроживання: АДРЕСА_8), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місцепроживання: АДРЕСА_8), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місцепроживання: АДРЕСА_8) такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що розташовано за адресою: АДРЕСА_7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя