Справа № 448/552/17 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/783/5493/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Мікуш Ю.Р.

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар: Іванова О.О.

З участю: позивачки ОСОБА_2, представника відповідача-адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 05 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2500 грн. ( по 1250 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи з 04.05.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_3 Вважає, що оскаржуване рішення підлягає зміні через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи в частині розміру щомісячної суми, яка підлягає сплаті. Вказує, що відповідач має мінливий, нестабільний дохід, працює на тимчасових роботах за кордоном у Чехії, тому стягнення з відповідача 2500 грн. щомісячно аліментів ставить його в важке матеріальне становище. Зазначає, що висновок суду першої інстанції є безпідставним, згідно яким судом не взято до уваги те, що у відповідача на даний час на утриманні перебувають його батьки та те, що у відповідача є наявні кредитні зобовязання перед банком за місцем проживання в Чехії.

Крім цього, вказує, що позивачем не надано суду розрахунок витрат на дітей щомісячно, не підтверджено витрати на дітей жодними доказами, не надано докази щодо матеріального стану та здоровя дітей, тому позовні вимоги вважає необґрунтованими.

Відповідач визнав позовні вимоги ОСОБА_2 частково в сумі 1777 грн., оскільки, на думку апелянта, саме таку суму аліментів повинен був стягнути суд першої інстанції, врахувавши доходи позивача, відповідача, потреби дітей та обставини справи.

Крім цього, вважає безпідставними та необґрунтованими висновки про стягнення в користь позивача витрати, понесені нею на правову допомогу в сумі 500 грн. Склад та розмір даних витрат входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначає, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Просить, рішення Мостиського районного суду Львівської області від 05 липня 2017 року змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його в сумі 1777 грн (по 888.50 грн на кожну дитину) та відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення позивачки на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач не проживає з сімєю та протягом дев'яти років перебуває на заробітках у Чехії.

Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Відповідач не надає жодних коштів на утримання дітей, не цікавиться ними та не приймає жодної участі у їх вихованні.

Задовольняючи позов частково суд виходив з того, що враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача він має обовязок та спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 1250 грн. на кожну дитину .

Такий висновок є обгрунтованим та відповідає встановленим обставинам справи та зібраним доказам, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки несуть рівний обов'язок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Доводи апелянта про те, що відповідач не спроможний сплачувати визначену судом суму аліментів не приймаються колегією суддів, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище відповідача. Навпаки з фотографій, які містяться в матеріалах справи встановлено, що відповідач матеріально забезпечений, користується престижним автомобілем.

Крім цього, перебуваючи у шлюбі з позивачкою відповідач не дбає про матеріальне становище сімї, за 9 років у 2015-2016 роках переслав лише 900 Євро, не дарує подарунків та не придбав жодних речей для потреб дітей та дружини.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність у відповідача непрацездатних батьків не підтверджене доказами про те, що останній надає їм матеріальну допомогу та що вони такої потребують оскільки перебувають на пенсійному забезпеченні.

Доводи апеляційної скарги, що аліменти мають відповідати прожитковому мінімуму встановленому на 2017 рік, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступних вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 3 Конвеції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині стягнення витрат на правову допомогу такі підтверджені квитанцією №403 від 03.04.2017 року (а.с.8), а тому не має підстав для скасування рішення в цій частині.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи те, що рішення суду є справедливим та законним, оскільки діти не можуть залишатися без матеріального забезпечення, що є обовязком батьків які є працездатними, таке має бути достатнім для забезпечення їх розвитку, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в і д х и л и т и.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_7