Справа № 348/462/17
Провадження № 22-ц/779/1463/2017
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Максюти І.О.

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про визнання іпотеки припиненою, виключення відомостей з Державного реєстру іпотек, за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на рішення Надвірнянського районного суду від 24 липня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 18 грудня 2007 року між нею та АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», було укладено Кредитний договір №3941/1, відповідно до якого вона отримала кредит у сумі 30000 доларів США на строк до 17.12.2017 року.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 18.12.2007 року між сторонами був укладений також іпотечний договір, відповідно до якого передано в іпотеку відповідачу трьохкімнатну квартиру №53, що знаходиться в м. Надвірна Івано-Франківської області, вул. Марка Черемшини, 6.

Зазначає, що борг за кредитним договором станом на 24.06.2014 року нею був погашений повністю, що підтверджується Довідкою №725/045ІФ від 24.06.2014 року, виданою ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Однак, відповідач в добровільному порядку відмовився зняти обтяження із предмета іпотеки у звязку із припиненням дії кредитного договору та виконанням зобовязання достроково і в повному обсязі. На її неодноразові звернення до відповідачів із заявами про зняття заборони із заставного майна вона позитивної відповіді не отримала, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

З урахуванням уточнення позовних вимог від 24.04.2017 року просила ухвалити рішення, яким визнати припиненим іпотечний договір, укладений 18.12.2007 року між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та нею, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №5468; виключити з Державного реєстру іпотек запис за №6254784 про обтяження іпотекою трьохкімнатної квартири, що знаходиться в м. Надвірна Івано-Франківської області, вул. Марка Черемшини, 6/53; зняти заборону на відчуження вказаної трьохкімнатної квартири в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 24 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним 18.12.2007 року між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 18.12.2007 року та зареєстрованим в реєстрі за №5468, у звязку з припиненням зобовязання.

Виключено в Державному реєстрі іпотек запис за №6254784 (про обтяження іпотекою трьохкімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, який було внесено у звязку з укладенням та посвідченням 18.12.2007 року іпотечного договору, зареєстрованого в реєстрі за №5468 приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3) шляхом припинення іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Знято заборону на відчуження трьохкімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, накладену 18.12.2007 приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 у звязку з укладенням та посвідченням іпотечного договору в Єдиному реєстрі заборон за №6254615, шляхом припинення обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вирішено питання судових витрат.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на дане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій посилаються на неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначають, що задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідно до Довідки №725/0451Ф від 24.06.2014 року, виданої Івано-Франківським РВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та підписаної керуючим відділенням ОСОБА_4, заборгованість за кредитним договором від 18.12.2007 року відсутня.

Однак, судом не було взято до уваги заперечення та додаткові пояснення банку щодо повноважень керуючого Івано-Франківським РВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підписання довідки про відсутність заборгованості, а також призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Так, тимчасову адміністрацію в АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було запроваджено строком на три місяці з 03.03.2014 року по 02.06.2014 року. Відповідно до Наказу Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію №257 від 03.03.2014 року було скасовано дію всіх довіреностей, виданих АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», а також зазначено, що керівники структурних та відокремлених підрозділів банку мають надати оригінали всіх довіреностей до юридичного департаменту банку до 06.03.2014 року. Крім того, було видано Наказ №247 від 03.03.2014 року, відповідно до якого були призупинені усі повноваження органів управління та органів контролю АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Таким чином, з 03.03.2014 року єдиною особою, яка має право діяти від імені АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» є уповноважена особа Фонду на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Вказують також, що за порушення при виконанні позичальником умов кредитного та іпотечного договорів банком були нараховані штрафні санкції на загальну суму 185340,78 грн., на підтвердження чого було надано розрахунок, однак, суд першої інстанції не встановив, чи доведено належне виконання зобовязань позивача.

Крім того, на думку апелянта, суд прийшов до помилкового висновку про сплив позовної давності для захисту банком своїх інтересів, оскільки згідно п. 8.6 ст. 8 Договору сторони домовилися, що строк позовної давності до вимог за даним Договором (в тому числі стягнення неустойки) становить 10 років.

Також вважають безпідставним звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом.

У звязку з наведеним, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судове засідання проведено в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнала, просила суд відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.12.2007 року між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №3941/1, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 30000,00 доларів США на строк з 18 грудня 2007 року по 17 грудня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,5% річних на споживчі цілі (а.с. 4-6).

З метою забезпечення виконання основного зобовязання, що випливає з Кредитного договору, між АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, посвідчений нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №5469 (а.с. 7-9).

Згідно вказаного Договору предметом іпотеки є трьохкімнатна квартира №53, що знаходиться в м. Надвірна Івано-Франківської області по вул. Марка Черемшини, будинок №6, загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, №80482379 вбачається, що на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2, накладено обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 6254615, іпотека, реєстраційний номер обтяження: 6254784. Зареєстровано 18.12.2007 року реєстратором: приватний нотаріус ОСОБА_3 Підстава обтяження договір іпотеки, 5468, 18.12.2007 року (а.с. 12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечене договором іпотеки зобовязання за кредитним договором є виконаним, а тому зобовязання за договором іпотеки, як похідне від кредитного договору, є припиненим. Крім того, банк в межах встановленого строку позовної давності не звертався до позивача з вимогами про стягнення пені, комісії чи штрафів.

Однак, погодитися з таким висновком колегія суддів не може.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором №3941/1 від 18.12.2007 року, станом на 27.03.2017 року загальна сума заборгованості в гривневому еквіваленті складає 185340,78 грн., з яких: 59618,64 грн. пеня/неустойка за прострочення сплати кредиту; 306,29 грн. пеня/неустойка за прострочення сплати процентів; 6623,72 грн. 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту); 34,36 грн. - 3% річних (згідно ст. 625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплачених процентах); 65411,43 грн. неустойка за невиконання п. 4.2.6 та 4.2.7 Кредитного договору (неподання до банку документів про страхування предмету застави та сплату страхових сум); 40586,54 грн. штраф за порушення вимог п. 4.2 Іпотечного договору від 18.12.2007 року; 12759,80 грн. - штраф за порушення вимог п. 5.3 Іпотечного договору від 18.12.2007 року (а.с. 77-83).

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.ст. 3, 17 даного Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. 526 ЦК України належним є виконання зобов'язання відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 2.4, 9.4 Кредитного договору №3941/1 від 18.12.2007 року визначено, що моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки банку суми кредиту, процентів, комісії та неустойки, визначених цим договором. Договір діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

Згідно пунктів 6.2.1, 10.3 Іпотечного договору від 18.12.2007 року Договір діє до повного виконання позичальником основного зобовязання за Кредитним договором. Іпотека припиняється з підстав, передбачених чинним законодавством України, зокрема, у разі припинення дії Кредитного договору.

Обґрунтовуючи відсутність заборгованості позичальника перед ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», суд першої інстанції взяв до уваги Довідку №725/045 ІФ від 24.06.2014 року, з якої вбачається, що станом на 24.06.2014 року кредитна заборгованість ОСОБА_2 перед Івано-Франківським РВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», де забезпеченням виступала квартира трьохкімнатна, загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_3, погашена повністю. Дана довідка підписана керуючим Івано-Франківського РВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» ОСОБА_4 (а.с. 52).

Однак, з даного приводу слід зазначити наступне.

З матеріалів справи та пояснень представника відповідача в суді апеляційної інстанції вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України №107 від 28.02.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №9 від 28.02.2014 року щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (а.с. 18-19).

Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №42 від 03.06.2014 року, №45 від 11.06.2014 року, №103 від 21.05.2015 року, №896 від 02.06.2016 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» по 10.06.2018 року включно (а.с. 24-29).

03.03.2014 року Тимчасовою адміністрацією АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було прийнято Наказ №247 про призупинення повноважень всіх повноважень органів управління та органів контролю АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК, виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5 та Наказ №257, яким з 03.03.2014 року скасовано дію всіх довіреностей, виданих АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (а.с. 84-85).

Згідно витягів з електронної системи документообігу керуючий Івано-Франківським РВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» ОСОБА_4 ознайомився із вищезазначеними наказами 03.03.2017 року та 04.03.2017 року відповідно (а.с. 128-129).

Отже, з 03.03.2014 року від імені АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» мала право діяти виключно уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому в керуючого Івано-Франківським РВ АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» ОСОБА_4 були відсутні належні повноваження для підписання Довідки №725/045 ІФ від 24.06.2014 року.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Докази мають бути належними та допустимими.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. (ст. 58 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України).

Таким чином, Довідка №725/045 ІФ від 24.06.2014 року не є належним і допустимим доказом підтвердження факту погашення в повному обсязі на підставах, встановлених договором, заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» за Кредитним договором №3941/1 від 18.12.2007 року.

Інших доказів на підтвердження позовних вимог матеріали справи не містять.

Щодо твердження місцевого суду на те, що ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в межах встановленого строку позовної давності не звертався до позивача з вимогами про стягнення пені, комісії чи штрафів, то таке суперечить п.п. 8.6 Кредитного договору №3941/1 від 18.12.2007 року, відповідно до якого сторони домовилися, що строк позовної давності до вимог за цим Договором (в тому числі щодо стягнення неустойки) становить 10 років.

При цьому, безпідставним є і посилання на правові висновки Верховного Суду України у справах №6-243цс14 від 04.02.2015 року та №6-2127цс15 від 11.11.2015 року, оскільки такі стосуються неправомірності включення до кредитного зобовязання нарахованих банком штрафних санкцій за неналежне виконання договору іпотеки, а не кредитного договору, а факт виконання кредитного зобовязання позивачем не доведено.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки докази, на яких базується позов, є недостовірними та неналежними.

Згідно зі змістом ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольнити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 24 липня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про визнання іпотеки припиненою, виключення відомостей з Державного реєстру іпотек відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 1280 грн. 00 коп. за подачу позову в дохід державного бюджету.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» 1408 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Мелінишин Г.П.

ОСОБА_6