Провадження № 2/161/4590/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 листопада 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.

при секретарі Бортнюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої щомісячної грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої щомісячної грошової допомоги.

Свій позов мотивує тим, що відповідачу на основі поданих ним документів було призначено допомогу, як особі, яка проживає з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, на період з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2016 року в сумі 1378 гривень.

Вказує, що дана допомога відповідачу була призначена на підставі висновку Волинської обласної психіатричної лікарні №1. При поданні заяви, ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність негайно повідомити Департамент про перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця.

Однак, 01 квітня 2014 року позивачем була отримана інформація з Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцьк про те, що ОСОБА_2 в період з 22.10.2015 по 11.12.2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні в зазначеній лікарні. Про даний факт ОСОБА_1 не повідомив Департамент соціальної політики Луцької міської ради. Таким чином, відповідачу було надміру виплачено допомогу в розмірі 2894 гривні 40 копійок.

Враховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачену щомісячну грошову допомогу особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, в розмірі 2894 гривні 40 копійок.

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. В заяві вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 25 листопада 2015 року, на підставі поданої заяви ОСОБА_1 призначено щомісячну грошову допомогу як особі, яка проживає з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на період з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2016 року в сумі 1378 гривень (а .с. 6).

Як вбачається з відповіді Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцьк від 25.03.2016 року № 1331/2-06.16, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 22.10.2015 року по 11.12.2015 року (а.с.7).

Відповідно до п. 8 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 №1192 виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли інвалід I чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікування впродовж повного календарного місяця.

Згідно з абзацом 8 п.8 Порядку у разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога зобовязані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять виплати. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якого сталися зміни.

Таким чином, ОСОБА_2 в листопаді 2015 року (впродовж повного календарного місяця) перебувала на стаціонарному лікуванні у Волинській обласній психіатричної лікарні №1, а тому відповідач втратив право на отримання щомісячної грошової допомоги.

Рішенням Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання обсягу надміру виплачених коштів було встановлено, що ОСОБА_1 за період з 01.11.2015 року по 31.03.2016 року надміру виплачено коштів в розмірі 6890 гривень та встановлено строк для добровільного повернення коштів до 30.06.2016 року (а. с. 9).

12 квітня 2016 року ОСОБА_1 направлено повідомлення з вимогою повернення надміру виплачених коштів виплачених як малозабезпеченій особі, яка проживає з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним (а.с.9 зворот).

Судом встановлено, що за період з липня 2016 року по серпень відповідачем повернуто 3995 гривень 60 копійок надміру виплачених коштів.

Також встановлено, що на час розгляду справи, ОСОБА_1 не повернув Департаменту соціальної політики кошти в сумі 2894,40 гривень.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Таким чином, з врахуванням наведеного, на думку суду, з ОСОБА_1 слід стягнути в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради надміру виплачену щомісячну грошову допомогу, як малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, в розмірі 2894 гривні 40 копійок.

Також, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі в сумі 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, на підставі ст. 1212 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради надміру виплачену щомісячну грошову допомогу, як малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, в розмірі 2894 ( дві тисячі вісімсот девяносто чотири) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати по справі в сумі 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_3