Справа №587/981/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1239/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Семеній Л. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-Агро»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-Агро», ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ПрАТ «Райз-Максимко» просило суд: визнати недійсним договір оренди землі від 04 травня 2015 року, укладений між ТОВ «Діамант-Агро» та ОСОБА_3

Свої вимоги мотивує тим, що 17 жовтня 2012 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі строком на 10 років, який зареєстровано відділом Держкомзему у Сумському районі 28 грудня 2012 року за №10313.

Відповідно до умов даного договору орендодавець надав орендарю в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля) на території Терешківської сільської ради, площею 1,9669 га, кадастровий номер 040020109.

ОСОБА_3 вищезазначену земельну ділянку передав у оренду іншому орендарю ТОВ «Діамант-Агро».

Новий орендар ТОВ «Діамант-Агро» замінив кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0109, що попередньо був присвоєний на момент укладення у 2012 році договору оренди з позивачем.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 грудня 2016 року, за ТОВ «Діамант-Агро» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 1,9669 га, кадастровий номер :04:002:1287.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2017 року визнано недійсним договір оренди землі, укладений 04 травня 2016 року між ТОВ «Діамант-Агро» та ОСОБА_3, який зареєстрований 01 червня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право 14801799.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ « Діамант-Агро» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи скарги мотивує тим, що договір оренди землі від 17 жовтня 2012 року, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, є неукладеним через відсутність однієї з істотних умов договору оренди землі, а саме кадастрового номеру, а тому відсутні підстави для визнання договору оренди землі від 04 травня 2016 року недійсним.

В судовому засіданні представники ТОВ «Діамант-Агро» доводи апеляційної скарги підтримали і просили задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник ПрАТ «Райз-Максимко» вважає рішення законним і тому скаргу просив відхилити. Останній підтвердив, що ОСОБА_3 у 2015-2016 роках отримував грошові суми в рахунок сплати орендної плати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПрАТ «Райз-Максимко», суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний договір є недійсним, оскільки він був укладений між ТОВ «Діамант-Агро» та ОСОБА_3 до закінчення дії попереднього договору, укладеного 17 жовтня 2012 року між позивачем та ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 на підставі державного акту про право приватної власності на землю від 17.09.2002р. належить земельна ділянка, загальною площею 1,9669 га, що розташована на території Терешківської сільської ради Сумського району Сумської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка йому була передана у приватну власність згідно розпорядження голови Сумської райдержадміністрації від 23.08.2002 №332 (а. с. 13).

17 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «Райз-Максимко » укладено договір оренди землі строком на 10 років з визначенням розміру орендної плати в сумі 2371,68грн. із відрахуванням податку з доходів орендодавця, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Сумському районі Сумської області 28 грудня 2012 року за №10313 і в силу

ст. 204 ЦК України є дійсним. До договору додаються підписані сторонами акти про приймання-передачу обєкта оренди та визначення меж земельної ділянки в натурі.

Представленими ПрАТ «Райз-Максимко » відомостями про виплату грошей за

2015-2016 роки ОСОБА_3 були виплачені грошові суми орендної плати у розмірі 4381,0грн. та 2473,0грн

Відповідно до п. 43 договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до запису про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 28.12.2012р. № 010313 у відомості про земельну ділянку зазначено її кадастровий номер 040020109.

04 травня 2016 року без розірвання попереднього договору оренди ОСОБА_3 з ТОВ «Діамант-Агро» було укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки, яку відповідно до акту приймання-передачі від 04 травня 2016 року передано в оренду строком на 7 років (а. с. 23-24).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 грудня 2016 року №75273531 вбачається, що за ТОВ «Діамант-Агро» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 1,9669 га, кадастровий номер :04:002:1287 ( а.с.14).

В судому засіданні ПрАТ «Райз-Максимко» підтвердив, що фактично вони використовують вказану земельну ділянку за призначенням та сплачують відповідачу оренду плату.

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно ст.ст.13,14 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161, в її редакції на час укладення позивачем такого договору, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Істотні умови договору оренди землі були викладені у ст. 15 цього Закону і передбачали для обєкту оренди визначення кадастрового номеру земельної ділянки Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Як визначено у статтях 17- 20 Закону України «Про оренду землі», передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

За статтями 24, 27 цього Закону в редакція станом на 17.10.2012 року, орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно частини 4 ст. 124 ЗК України, в редакції на час укладення договору оренди 17.10.2012р., передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

За приписами ст. 125 ЗК України, в її редакції, що діяла на час передачі земельної ділянки у приватну власність, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до частини 1, ст. 126 ЗК України в редакції, що діяла на час видачі державного акту право власності на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З прийняттям ЦК України 2003 р., який набрав чинності з 01.01.2004р. статтею 182 цього Кодексу було визначено, що право власності на речові права на нерухомі речі, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права у порядку, встановленому законом.

Порядок реєстрації права власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. № 1952, який набрав чинності з 03.08.2004р.

За приписами частин 1,3 ст.3 цього Закону станом на 17.10.2012р. державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Порядок ведення державної реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі було визначено у постанові Кабінету міністрів України від 09.09.2009р. № 1021 Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, який діяв до 31.12.2012р.

Цим порядком передбачалось ведення Поземельної книги у паперовому вигляді територіальними органами Держземагенства та у електронному викладі - операторами структурними підрозділами державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

Автоматизована система є інформаційною системою, що містить відомості про правовий режим земель, державну реєстрацію земельних ділянок, кадастрове зонування, кадастрові зйомки, бонітування ґрунтів, економічну оцінку земель, грошову оцінку земельних ділянок, а також про кількісний облік земель та їх якість.

Отже, надавши аналізу викладеним нормам матеріального права, колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_3, як власник земельної ділянки, уклавши 17.10.2012 договір оренди земельної ділянки з ПрАТ «Райз-Максимко», передав її у строкове володіння та користування даній юридичній особі на узгоджених з ним умовах, а тому без вирішення питання дострокового розірвання такого договору та повернення її у свої володіння не мав права на укладення 04.05.2016р. іншого договору оренди цієї земельної ділянки з ТОВ «Діамант-Агро», внаслідок чого відбулось порушення право орендаря ПрАТ «Райз-Максимко».

Доводи апеляційної скарги щодо неукладеності договору оренди від 17.10.2012р. через відсутність кадастрового номеру спірної земельної ділянки, спростовані даними Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про вчинення 28.12.2012р. запису про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки № 010313, де зазначено її кадастровий номер 040020109, який відповідає номеру вказаному у акті визначення меж земельної ділянки в натіру, який додається до самому договору. А повідомлення Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області про відсутність такого кадастрового номеру спірної земельної ділянки у Національній кадастровій системі приведених даних не спростовує.

Згідно положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ПрАТ «Райз-Максимко», укладаючи 17 жовтня 2012 року договір оренди землі, дійшли згоди, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однією із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що договір оренди землі від 17 жовтня 2012 року в установленому законом порядку було припинено або розірвано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що право ПрАТ «Райз-Максимко», як орендаря, на строкове користування земельною ділянкою порушено, оскільки вказаний обєкт нерухомості, був переданий йому в оренду раніше на законних підставах, чинність якого тривала і на час укладення оспорюваного договору, за яким право оренди землі перейшло до ТОВ «Діамант-Агро», а також із застосованими способами захисту прав орендаря, які повністю узгоджуються із вищевикладеними нормами законів.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недійсність договору оренди землі, укладеного 04 травня 2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Діамант-Агро», так як в обох договорах оренди йдеться про одну й ту ж саму земельну ділянку сільськогосподарського призначення(рілля) на території Терешківської сільської ради Сумського району площею 1,9669 га, власником якої є ОСОБА_3.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що договір оренди землі від 17 жовтня 2012 року є неукладеним через відсутність кадастрового номеру, який є істотною умовою договору, не заслуговують на увагу, оскільки абз.2 ч. 1 ст. 15 Закон України «Про оренду землі» в частині того що, істотною умовою договору оренди є кадастровий номер набрав чинності лише з 01 січня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно зясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант-Агро» відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: