пр. № 4-с/759/149/17
ун. № 759/9445/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року Святошинский районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Шум Л.М.

секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2016 р. в рамках виконавчого провадження №52703703, заінтересована особа ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ «Родовід Банк» в січні 2017 р. звернувся до суду з зазначеною вище скаргою, посилаючись на те, що 20.02.2017 р. отримав постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Кромбет Н.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2016 р., у зв'язку з тим, що у боржника не виявлено майна, що може бути стягнуто, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Заявник вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не вчинено усіх виконавчих дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» щодо перевірки, розшуку майна, для подальшої реалізації з метою виконання рішення суду.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, просив слухати справу за відсутності їхнього представника (а.с. 57).

Представник Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, заінтересована особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялись судом належним чином (а.с. 76, 77), а тому суд вважає можливим розглянути скаргу за відсутності зазначених сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2014 р. (а.с. 9-95 т. 1), зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва (а.с. 198-205), стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за договором в розмірі 10 379,21 дол. США, пеню в розмірі 388,96 грн., судовий збір 328,86 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.03.2016 р. рішення Апеляційного суду м. Києва залишено без змін (а.с. 21-22 т. 2).

26.09.2016 р. заявнику видано виконавчий лист (а.с. 49-50).

22.12.2016 р. головним державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, серії ВП №52703703. Встановлено, що в ході проведення виконавчих дій майна, що підлягає опису для подальшої реалізації в рахунок погашення боргу не виявлено, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с. 52-53).

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюється іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон) визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 6, п. 7 ст. 18 Закону).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 24 Закону, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу, державний виконавець посилається на: п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Посилання державного виконавця, як на підставу повернення виконавчого документа відомостей належності боржнику майна та неможливості розшуку такого майна - є безпідставними, оскільки державним виконавцем не вчинено усіх можливих дій, направлених на примусове виконання рішення суду, у постанові головного державного виконавця не наведено жодних обставин про те, які саме заходи вчинялися щодо розшуку майна, періодичність проведення таких дій, надання доручення щодо проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби в іншій області, та що вичерпано всі можливі заходи для повного виконання рішення суду.

Закон надає державному виконавцю право на вчинення виконавчих дій на всій території України, доручати проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби в разі наявності відомостей про майно боржника або місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця.

Встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій, направлених на примусове виконання рішення суду, не провів всіх можливих дій та заходів, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», необхідних для виконання судового рішення.

За таких обставин державний виконавець незаконно та передчасно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, серії ВП №52703703 від 22.2.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

На підставі наведеного, скарга ПАТ «Родовід Банк» підлягає задоволенню згідно вимог ч. 2 ст. 387 ЦПК України, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, серії ВП №52703703 від 22.2.2016 р. визнається неправомірною і підлягає скасуванню, виконавче провадження підлягає відновленню.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2016 р. в рамках виконавчого провадження ВП №52703703, заінтересована особа ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кромбет Наталії Вікторівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП №52703703 від 22.12.2016 р. - неправомірним.

Скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кромбет Наталії Вікторівни про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні ВП №52703703 від 22.12.2016 р.

Зобов'язати головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кромбет Наталію Вікторівну (або іншу уповноважену особу) відновити виконавче провадження, серії №52703703 від 22.12.2016 р. про примусове виконання виконавчого документа №2/759/3852/14 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 5 днів.

Суддя