Ухвала

іменем україни

8 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,
суддів: Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г, Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 квітня 2013 року позичив ОСОБА_7 96 тис. грн строком до 10 квітня 2014 року, про що останньою було складено розписку. У визначений строк відповідач кошти не повернула.

У зв'язку з цим ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_7 96 тис. грн заборгованості за розпискою, 3 % річних від простроченої суми за період з 10 квітня 2014 року по 10 квітня 2016 року у розмірі 5 760 грн, інфляційні втрати у сумі 72 288 грн та 8 822 грн витрат за надання юридичних послуг.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто на його користь з ОСОБА_7 174 048 грн заборгованості за договором позики від 10 квітня 2013 року та 5 504 грн 20 коп. судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та зазначення дати отримання коштів.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що 10 квітня 2013 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 було укладено у письмовій формі договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у борг 96 тис. грн, які остання зобов'язалася повернути протягом 12 місяців, тобто до 10 квітня 2014 року.

Надаючи оцінку цьому договору з урахуванням вищезазначеної правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, суди правильно встановили факт виникнення у відповідача ОСОБА_7 боргового зобов'язання перед ОСОБА_6 у вигляді повернення суми позики у розмірі 96 тис. грн.

Крім того, встановивши, що ОСОБА_7 не виконала своїх договірних зобов'язань і кошти у визначений строк не повернула, суди вирішили стягнути, крім основної суми боргу, з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, 3 % річних від простроченої суми заборгованості та інфляційні втрати.

Посилання в касаційній скарзі відповідача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК не впливає ні на права відповідача, який їх реалізував шляхом апеляційного та касаційного оскарження та не впливає на висновок суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

О.М. Ситнік І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко Головуючий Судді: