Апеляційний суд Житомирської області
Справа №291/323/16-ц Головуючий у 1-й інст. Грек М. М.
Категорія 47 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Гансецької І.А.,

з участю секретаря судового засідання Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Умань-Агро» та Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» про визнання недійсними договорів оренди землі, витребування та повернення земельних ділянок

за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»

на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро ОСОБА_4» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 10 травня 2016 року до участі у справі залучено співвідповідачем Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок».

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 10 березня 2017 року замінено первісного відповідача - Дочірнє підприємство «Ілліч-Агро ОСОБА_4» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на правонаступника - Дочірнє підприємство «Умань-Агро».

Із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просили визнати недійсними наступні договори оренди землі: від 10 листопада 2006 року №97, який укладений з ОСОБА_2І.(орендодавець), щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,3535 га, яка належить останній відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серій ЯБ №731175 та ЯБ №731550 з кадастровими номерами :04:000:0113 та :07:000:0112; від 10 листопада 2006 року №263, який укладений з ОСОБА_1М.(орендодавець), щодо оренди земельної ділянки загальною площею 7,1125 га, яка належить останньому відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серій ЯБ №731174, ЯБ №731173, ЯБ №731553 та ЯБ №731552 з кадастровими номерами :04:000:0012,:04:000:0011, :07:000:0115 та :07:000:0114; від 10 листопада 2006 року без номера, укладений між ОСОБА_5Л.(орендодавець), правонаступником якого є ОСОБА_3, щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,4555 га, відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серій ЯБ №731214, ЯБ №731352 з кадастровими номерами :11:000:0013 та :11:000:0058, а також витребувати і повернути з незаконного використання вищевказані земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що ОСОБА_3 набув право власності на спірні земельні ділянки у порядку спадкування. Орендодавці не підписували договорів оренди землі та не доручали це іншим особам. Окрім того, спадкоємець не згоден з умовами, на яких спадкодавець надав землю в оренду.

У травні 2017 року позивач ОСОБА_3 просив залишити позовну вимогу про визнання договору оренди землі від 10 листопада 2006 року без номера, укладеного між ОСОБА_5 та Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро ОСОБА_4» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», без розгляду (а.с.93 т.2).

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 05 травня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсними договори оренди землі №№97,263, укладені 10 листопада 2006 року Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро ОСОБА_4» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Витребувано та повернуто ОСОБА_2 і ОСОБА_1 належні їм на праві власності земельні ділянки за вищевказаними договорами. Залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі без номера, укладеного 10 листопада 2006 року між ОСОБА_5 та ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_4» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Витребувано у Сільськогосподарського приватного підприємства «Світанок Плюс» та повернуто належні ОСОБА_3 відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №731214, серії ЯБ №731352 земельні ділянки площею, відповідно, 2,9950 га, кадастровий номер :11:000:0013 та 0,4605 га, кадастровий номер :11:000:0058, які розташовані на території Княжицької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вирішено питання судових витрат, зокрема, стягнуто з Сільськогосподарського приватного підприємства «Світанок Плюс» на користь ОСОБА_3 275,20 грн. судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині витребування та повернення ОСОБА_3 земельних ділянок площами 2,9950 га та 0,4605 га з кадастровими номерами :11:000:0013 та :11:000:0058, які розташовані на території Княжицької сільської ради Ружинського району Житомирської області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та стягнення на користь ОСОБА_3 судового збору в сумі 275 грн.20 коп., приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» подало апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції в оскаржений частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що наразі стороною договору є Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок», яке є правонаступником Сільськогосподарського приватного підприємства «Світанок Плюс», діяльність якого припинена 07 листопада 2013 р. шляхом приєднання до ПСП «Агрофірма «Світанок». Між ОСОБА_3 та ПСП «Агрофірма «Світанок» існують та виконуються договірні відносини, що випливають із договору оренди спірних земельних ділянок, який не визнаний у судовому порядку недійсним, а відтак є чинним. Окрім того, ОСОБА_3 не довів порушення своїх прав з боку ПСП «Агрофірма «Світанок». При вирішенні даного спору суд не застосував спеціальні норми, визначені статтями 104, 106, 107, 109 ЦК України.

Виходячи з принципу диспозитивності, апеляційний суд не перевіряє законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в неоскарженій частині, тобто в частині щодо визнання недійсними договорів оренди землі, укладених з позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, витребування та повернення останнім земельних ділянок, залишення без розгляду вимоги про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного з ОСОБА_5, а також вирішення питання судових витрат у цій частині.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що відповідно до державних актів, виданих 10 квітня 2006 року, земельні ділянки площами 2,9950 га та 0,4605 га з відповідними кадастровими номерами :11:000:0013 та :11:000:0058, які розташовані на території Княжицької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належали на праві власності ОСОБА_5 (а.с.20-21 т.1). Акти зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №№56,57.

Між ОСОБА_5 (орендодавцем) та Дочірнім підприємством «Ілліч-Агро ОСОБА_4» Відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (орендарем) 10 листопада 2006 року укладений договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_5 передав на 20 років в платне користування вищевказані земельні ділянки загальною площею 3,4555 га (а.с.26-27 т.1). Договір зареєстровано в Ружинському відділі Житомирської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 травня 2007 року за №04.

ОСОБА_5 помер 19 липня 2011 року (а.с.13 т.1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 лютого 2012 року, виданого державним нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області, вищевказані земельні ділянки успадкував син померлого ОСОБА_3 (а.с.33 т.1).

Правонаступником сторони договору оренди землі - Дочірнього підприємства «Ілліч ОСОБА_4» Відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (ідентифікаційний код субєкта підприємницької діяльності 34571712), після неодноразових змін назв, є Дочірнє підприємство «Умань-Агро» (ідентифікаційний код субєкта підприємницької діяльності 34571712).

Так, ч.1 ст.104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

При цьому в ч.1 ст.109 ЦК України визнано, що виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обовязків юридичної особи до однієї або кількох створених нових юридичних осіб.

Разом із тим, Сільськогосподарське приватне підприємство «Світанок Плюс» створено шляхом реорганізації, а саме, виділу з Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро ОСОБА_4» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Відповідно до розподільчого балансу між ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_4» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та СПП «Світанок Плюс» від 30 вересня 2012 року права та обовязки за договором оренди від 10 листопада 2006 року, укладеним із ОСОБА_5 на земельні ділянки за кадастровими номерами :11:000:0013 та :11:000:0058 загальною площею 3,4555 га, були передані до СПП «Світанок Плюс» (а.с.34-48 т.2). Згодом Сільськогосподарське приватне підприємство «Світанок Плюс» було реорганізовано шляхом приєднання до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок», внаслідок чого до останнього перейшли всі права та обовязки за правочином. За таких обставин, саме Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» використовує спірні земельні ділянки, які успадкував позивач ОСОБА_3 (а.с.140 зворот т.2).

Відповідно до ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі», що діяла в такій редакції на момент переходу до ОСОБА_3 права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

У пункті 34 договору оренди землі нічого іншого не передбачено. За таких обставин, перехід права власності на орендовані спірні земельні ділянки до ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, не є підставами для припинення договору оренди землі.

Заявляючи вимогу про визнання договору оренди землі недійсним, ОСОБА_3, посилаючись на положення ст.ст.203, 215 ЦК України, обґрунтовував вимогу тим, що спадкодавець не підписував відповідного договору та нікому не доручав його підписувати. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що волевиявлення спадкодавця не було вільним та не відповідало його внутрішній волі, тобто ОСОБА_3Л, таких обставин не довів. Окрім того, письмовою заявою ОСОБА_3 попросив залишити вимогу про визнання недійсним договору оренди землі без розгляду (а.с.93). Суд першої інстанції залишив дану вимогу без розгляду, що є диспозитивним правом позивача, а відтак судом апеляційної інстанції не обговорюється.

Проте, залишаючи без розгляду вимогу про визнання недійсним договору оренди землі, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що у матеріалах справи відсутнє судове рішення про визнання договору оренди землі недійсним або його розірвання, а відтак відсутні й правові підстави для застосування положень абзацу другого ч.1 ст. 216 ЦК України, тобто витребування та повернення земельних ділянок, оскільки договірні правовідносини тривають та не припинені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.309 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції в частині витребування у СПП «Світанок Плюс» та повернення ОСОБА_3 спірних земельних ділянок загальною площею 3,4555 га та ухвалює у цій частині нове рішення, яким відмовляє ОСОБА_3 у задоволення позову до відповідачів про витребування та повернення земельних ділянок.

Також скасовується рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь ОСОБА_3 судових витрат у сумі 275 грн. 20 коп., оскільки рішення у перевіреній частині ухвалюється не на його користь, що відповідає правилам ст.88 ЦПК України.

Судовий збір у розмірі 704 грн., понесений Приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Світанок» за подання апеляційної скарги, покладається на ОСОБА_3 (а.с.155-156 т.2).

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,313,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» задовольнити.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 05 травня 2017 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 про витребування у Сільськогосподарського приватного підприємства «Світанок Плюс» та повернення належних ОСОБА_3 відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №731214, серії ЯБ №731352 земельних ділянок відповідно площами 2,9950 га, кадастровий номер :11:000:0013, та 0,4605 га, кадастровий номер :11:000:0058, які розташовані на території Княжицької сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та стягнення з Сільськогосподарського приватного підприємства «Світанок Плюс» на користь ОСОБА_3 судових витрат у сумі 275 грн. 20 коп. скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволення позову до Дочірнього підприємства «Умань-Агро» та Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» про витребування та повернення земельних ділянок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» 704 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:

Судді: