АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3354/17 Головуючий Хорошевський О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Хорошевського О.М.

суддів: Кіся П.В.,

ОСОБА_1

за участю секретаря Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК», після уточнення якого просила визнати незаконним її звільнення з посади економіста відділу економіки організації виробництва і праці на підставі наказу № 326-К від 14.11.2016 року, визнавши зазначений наказ незаконним; поновити її на роботі на посаді економіста відділу економіки організації виробництва і праці ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК»; стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 14.11.2016 року по день поновлення на посаді у розмірі 18 517,08 грн.; стягнути на її користь спричинену моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що її звільнення здійснено лише з метою образливих переслідувань зі сторони фінансового директора підприємства ОСОБА_3, які почались з січня лютого 2016 року.

Під час звільнення із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України, відповідачем не було дотримано норми чинного законодавства, які регулюють порядок звільнення, в звязку із скороченням чисельності штату працівників, здійснено з грубим порушенням.

Стверджує, що на підприємстві фактично не відбувалось скорочення штату працівників відділу, де вона працювала. Відповідачем не надано доказів про зміни організації виробництва та труду конкретного структурного підрозділу. Надані суду відповідачем копії сфальсифікованих протоколів та наказів, не мають ніякого відношення до правових підстав, як до самого факту необхідності скорочення штатів, так і для її звільнення. Крім того, згоду на її звільнення надавала профспілка ЗАТ «Біолік», незважаючи на те, що вона була членом профспілки ПАТ «Фармстандарт-Біолік».

У своїх неодноразових зверненнях до голови профкому, голови правління, вона повідомляла про порушення її трудових прав, але жодної відповіді не отримала. Вимушена також була звертатися до органів прокуратури щодо порушення її трудових прав, але перевірка її заяв також не проводилася. В результаті порушення відповідачем її трудових та особистих прав, їй спричинено моральну шкоду.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, вважає рішення незаконним та просить скасувати рішення суду першої інстанції та передати справу на новий розгляд.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, та не сприяв повному, обєктивному і неупередженому розгляду справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, що стороною відповідача не було надано жодного доказу, стосовно будь-яких фактичних даних, щодо забезпечення необхідності проведення будь-яких структурних або організаційно-штатних змін. Також, не звернув уваги на факти, викладені позивачем та проігнорував надані нею пояснення, у тому числі заяви про систематичні грубі порушення відповідача вимог діючого законодавства.

Крім того, апелянт зазначила, що судом безпідставно було відмовлено їй у клопотанні про витребування доказів та призначення експертизи у сфері фінансів та організації виробничо-господарської діяльності.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду, доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» було доведено наявними у матеріалах справи доказами, що звільнення ОСОБА_2 було здійснено на законних підставах, погоджене з профспілковою організацією та позивача було повідомлено про наявні вакансії, від яких вона відмовилась.

Судова колегія погоджується з висновками суду.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» з 11.01.2008 року (наказ про прийняття на роботу № 11-К від 11.01.2008 року (а.с. 25).

Згідно наказу ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» № 207-К від 14.09.2016 року «Про вивільнення працівників у звязку зі скороченням штату та попередженні про наступне вивільнення». Зазначений наказ було доведено до відома працівника ОСОБА_2 Позивач відмовилась від підпису про ознайомлення з наказом про що було складено відповідний акт від 14.09.2016 року (а.с. 29).

Одночасно, при ознайомленні з наказом № 207 від 14.09.2016 року, ОСОБА_2 було надано повідомлення про відсутність на той час вакантних посад та професій, які відповідають її кваліфікації. Однак, ОСОБА_2 відмовилась у прийнятті такого повідомлення про що свідчить наведений акт від 14.09.2016 року (а.с. 30).

В подальшому, 16.09.2016 року та 14.11.2016 року ОСОБА_2, під особистий підпис, були надані повідомлення про наявні вакансії, однак позивач від запропонованих вакансій відмовилась (а.с. 31- 32).

Відповідно до ст. 43 КЗпП України, звільнення працівників, зокрема з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП, необхідно також отримати згоду відповідного профспілкового органу.

Так, згідно представленої до матеріалів справи виписки № 47 засідання профспілкового комітету ЗАТ «БІОЛІК» від 01.11.2016 року, на якому була особисто присутня ОСОБА_2, профспілковим органом було надано згоду адміністрації ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» на її вивільнення, у звязку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП з вищевикладених підстав (а.с. 33).

Загальні підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця передбачено у ч. 1 ст. 40 КЗпП України. До них належить, зокрема зміни в організації виробництва та праці, серед них ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно до ст. 43 КЗпП України та розяснень, що містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верхового суду України № 18 від 26.10.95 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП України. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник. Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

Відповідачем було надано докази наявності на підприємстві первинного профспілкового органу, а саме Профспілкової організації Закритого акціонерного товариства «БІОЛІК». Інших первинних профспілкових органів, членами яких є трудовий колектив ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК», не має.

З представленої до матеріалів справи довідки Головного управління статистики у Харківській області з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), серії АА № 742795 від 29.11.2012 року, вбачається, що Профспілкова організація Закритого акціонерного товариства «БІОЛІК» має статус юридичної особи, ідентифікаційний код 25849699, керівником є ОСОБА_4, датою легалізації профспілки є 02.03.2000 року (а.с. 131 - 132).

Рішенням Центральної обєднаної ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № 102 від 07.10.2016 року, Профспілковій організації Закритого акціонерного товариства «БІОЛІК» присвоєно ознаку неприбутковості в Реєстрі неприбуткових установ та організацій № 0044 професійні спілки, їх обєднання та організації профспілок (а.с. 133).

Відповідно до Колективного договору на 2013-2016 роки, зареєстрованого 04.04.2013р. Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Дзержинського району ХМР за реєстраційним № 3495, Профспілкова організація Закритого акціонерного товариства «БІОЛІК» виступає як представник сторони трудового колективу Публічного акціонерного товариства «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» у відносинах з адміністрацією Публічного акціонерного товариства «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» (а.с. 160 163).

Згідно виписки із протоколу зборів трудового колективу ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» № 28 від 22.02.2013р., було прийнято рішення про прийняття зазначеного Колективного договору та доручено Голові Профспілки ЗАТ «БІОЛІК» ОСОБА_4 підписати Колективний договір від імені трудового колективу ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» (а.с. 168).

Суд першої інстанції вірно встановив, що надані документи є належними доказами, які підтверджують наявність на підприємстві Відповідача зареєстрованого у встановленому порядку первинного профспілкового органу, а саме Профспілкової організації Закритого акціонерного товариства «БІОЛІК», членами якої є трудовий колектив ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК».

На виконання положень ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а також ст. 49-4 КЗпП України, адміністрацією ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» було ініційовано звернення до профспілкового комітету ЗАТ «БІОЛІК» про розгляд запланованих заходів, щодо звільнення позивача з займаної посади у звязку зі скороченням штату працівників.

Згідно представленої до матеріалів справи виписки із протоколу № 34 засідання профспілкового комітету ЗАТ «БІОЛІК» від 17.08.2016 року, адміністрації ПАТ «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК» було надані загальні рекомендації, щодо проведення процедури скорочення штатної одиниці економіста, яку на той момент займала ОСОБА_2 (а.с. 26).

Підставою для скорочення штатної одиниці економіста стало введення в роботу Відділу економіки організації виробництва і праці електронного програмного продукту «1С», яка виконує роботу з автоматичної обробки баз даних на підставі отриманої від відділів інформації, що в свою чергу позбавляє необхідності збору та введенню великого обєму інформації вручну. Також, вказаний програмний продукт автоматично виконує окремі операції з даними, для отримання яких працівникові раніше було необхідно витрачати багато робочого часу.

На підтвердження впровадження на підприємстві відповідача вказаного програмного продукту до матеріалів справи суду було надано достатньо доказів, про належність та допустимість яких вирішив суд.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Вказана норма ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України узгоджена з ч. 2 ст. 40 КЗпП, яка передбачає, що звільнення з підстав, зазначених у п. 1 ст. 40 КЗпП (зміни в організації виробництва і праці), допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

ОСОБА_2 було надано повідомлення про відсутність на той час вакантних посад та професій, які відповідають її кваліфікації. Однак, ОСОБА_2 відмовилась у прийнятті такого повідомлення про що свідчить наведений акт від 14.09.2016 року (а.с. 30).

В подальшому, 16.09.2016 року та 14.11.2016 року ОСОБА_2, під особистий підпис, були надані повідомлення про наявні вакансії, однак позивач від запропонованих вакансій відмовилась (а.с. 31- 32).

Згідно зі статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем було доведено, що скорочення ОСОБА_2 відбулось у відповідності до вимог чинного законодавства та погоджене з профспілковою організацією.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі вказаний висновок суду не спростовують, були предметом розгляду судом першої інстанції, яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 308 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхили апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - О.М.Хорошевський

Судді - П.В.Кісь

ОСОБА_1