Справа №359/3703/17
Провадження №2-о/359/66/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_5, заінтересовані особи: Бориспільська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту належності документа,

встановив:

В травні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що 30 грудня 2012 року померла її матір ОСОБА_6 За час свого життя, а саме 24 березня 1999 року, спадкодавиця склала заповіт, яким все своє майно в рівних частках вона заповіла її дітям: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 22 червня 2013 року, тобто протягом шести місяців з дня смерті спадкодавиці, ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак в заповіті її імя помилково записано як «Галина», а не «Ганна». Ця обставина перешкоджає заявнику здійснити спадкові права. Тому ОСОБА_5 просить суд встановити факт належності їй заповіту.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують проти задоволення заяви.

Представник Бориспільської районної державної нотаріальної контори не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце роз-гляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується розпискою про вручення йому судо-вої повістки (а.с.31).

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідка ОСОБА_7, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволен-ню з таких підстав.

Встановлено, що 30 грудня 2012 року померла ОСОБА_6 Ця обставина підтверд-жується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №265571 від 3 січня 2013 року (а.с.40).

За час свого життя, а саме 24 березня 1999 року, спадкодавиця склала заповіт (а.с.40 зворот-41), яким все своє майно в рівних частках вона заповіла її дітям: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в пас-порті.

Згідно з ч.1 ст.259 цього ж Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлено, що 22 червня 2013 року, тобто протягом шести місяців з дня смерті спадкодавиці, ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.38 зворот). Однак в змісті заповіту її імя записано як «Галина». Натомість, з копії свідоцтва про народ-ження серії ЯХ №377212 від 22 серпня 1949 року (а.с.5) та копії паспорту громадянина України серії ТТ №089914 від 14 грудня 2011 року (а.с.4) вбачається, що імя заявника за-писано як «Ганна». Невідповідність імені перешкоджає ОСОБА_5 отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та реалізувати її спадкові права.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона є сусідкою заявника. Їй відомо про те, що в побуті ОСОБА_5 кличуть на імя «Галина». Однак дійсне її імя «Ганна». ОСОБА_7 стверджує, що особа на імя ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є однією і тією ж особою. Свідок наголошує на тому, що за час свого життя ОСОБА_6 плану-вала скласти заповіт, за яким все своє майно в рівних частках вона мала намір заповісти своїм дітям, в тому числі і ОСОБА_5

З копії довідки виконавчого комітету Вороньківської сілької ради №845 від 5 липня 2013 року (а.с.46) вбачається, що ОСОБА_6 народила та виховала ОСОБА_9, а не ОСОБА_8.

Ретельний аналіз вказаних доказів свідчить про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8, яка зазначена у вказаному заповіті, є однією і тією ж особою.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення реалізації спадкових прав заявника належить встановити факт, що заповіт, складений 24 березня 1999 року ОСОБА_6, по-свідчений секретарем виконавчого комітету Вороньківської сільської ради ОСОБА_10 та зареєстрований нею в реєстрі за №34, належить ОСОБА_5

Керуючись п.2 ч.1 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_5, заінтересовані особи: Бориспільська районна дер-жавна нотаріальна контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту належності документа задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, складений 24 березня 1999 року ОСОБА_6, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вороньківської сільської ради ОСОБА_10 та зареєстрований нею в реєстрі за №34, належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня оголо-шення рішення суду.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_11