№ 2-н/756/332/17
Ун. № 756/105/17
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

11 серпня 2017 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Майбоженко А.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інтертеймент Груп» ,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інтертеймент Груп» заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ст.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наявність спору про право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

З поданої заяви вбачається, що стягувач просить стягнути з боржника заборгованість з нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати у сумі 5000,00 грн. Заявником надано до суду копію трудового договору від 29.02.2016 року. Проте з даного договору не вбачається, що сума у розмірі 5000,00 грн. є нарахованою, але не виплаченою працівникові сумою заробітної плати. Крім того, з матеріалів заяви не вбачається, що заявник звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інтертеймент Груп» заборгованості для виплати йому нарахованої заробітної плати та йому було відмовлено у такій виплаті.

Таким чином, суд вважає, що із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається спір про право, оскільки відсутні докази на підтвердження того, що взагалі на даний час існує заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інтертеймент Груп» перед ОСОБА_1 з виплати заробітної плати.

Згідно з п.1 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих до неї документів вбачається спір про право.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст.96, 100, 101 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення або отримання копії ухвали.

Суддя: А.М.Майбоженко