Провадження № 2/219/335/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., при секретарі Азямові Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до промислово-комерційної фірми «Русіч», третя особа Відділення виконавчої дирекції фонду у м. Костянтинівці Донецької області про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві, -
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1, уточнивши заявлені позовні вимоги просить стягнути з відповідача промислово-комерційної фірми «Русіч» на його користь моральну шкоду, завдану трудовим каліцтвом при виконанні трудових обовязків внаслідок виробничої травми в розмірі 15 000,00 грн., посилаючись на те, що з 04.03.1992 року по 01.09.1999 року він перебував у трудових правовідносинах з промислово-комерційною фірмою «Русіч». 01.03.1993 року під час виконання робіт за договором підряду з ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» в складі бригади в цеху з опалення вогнетривів ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» отримав трудове каліцтво. Висновком МСЕК позивачу встановлено 30 % стійкої втрати професійної працездатності. В звязку з отриманим трудовим каліцтвом йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що в нього погіршився стан здоровя, порушена нормальна життєдіяльність, оскільки він втратив 30 % своєї працездатності, тривалий час перебував на лікуванні, через травму голови постійно відчуває головний біль, постійно має проходити лікування. У звязку з травмою, він не має можливості вести повноцінне особисте та суспільне життя, частково порушені його відносин з оточуючими людьми, друзями та знайомими, порушились його плани на подальше життя, через що в нього зявилось почуття тривоги перед майбутнім. Вважає, що відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України, відповідач, як роботодавець, повинен нести відповідальність за спричинену йому моральну шкоду, яку він оцінює у 15 000,00 грн.
Представник позивача ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши заяву про підтримання предявлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач промислово-комерційна фірма «Русіч», який в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання участь представника не забезпечив, причини неявки представника суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Третя особа Відділення виконавчої дирекції фонду у м. Костянтинівці Донецької області, була повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання участь представника не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника.
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.03.1992 року по 01.09.1999 року перебував у трудових правовідносинах з промислово-комерційною фірмою «Русіч».
Згідно акту про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, форми Н-1 від 30.03.2007 року, під час виконання 01 березня 1993 року трудового обовязку на підприємстві відповідача, на території вогнетривкого комбінату м. Часів Яр з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, в результаті якого він отримав травму забій головного мозку, перелом черепа.
Висновком МСЕК від 27.04.2007 року ОСОБА_1 вперше встановлено 25 % втрати професійної працездатності в зв'язку з трудовим каліцтвом. Висновком МСЕК від 25.05.2009 року йому підтверджено 30 % втрати професійної працездатності та встановлена ІІI група інвалідності. Висновком МСЕК від 17.05.2010 року йому підтверджено 30 % втрати професійної працездатності з тих же підстав та ІІI група інвалідності. Висновком МСЕК від 21.05.2013 року йому підтверджено 30 % втрати професійної працездатності з тих же підстав та ІІI група інвалідності безстроково.
З письмових пояснень представника позивача ОСОБА_2, вбачається, що внаслідок ушкодження здоровя ОСОБА_1 у звязку з виконанням трудових обовязків втратив 30 % своєї працездатності, що призвело до погіршення стану здоровя, порушення нормальної життєдіяльність, оскільки він втратив 30 % своєї працездатності, тривалий час перебував на лікуванні, через травму голови постійно відчуває головний біль, постійно має проходити лікування. У звязку з травмою, він не має можливості вести повноцінне особисте та суспільне життя, частково порушені його відносин з оточуючими людьми, друзями та знайомими, порушились його плани на подальше життя, через що в нього зявилось почуття тривоги перед майбутнім.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - моральна шкода може складатися, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 8.10.2008р. № 20-рп/2008, потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання мають право на підставі ст.237-1 КЗпП України на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
Факт заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди підтверджується наданими позивачем та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією трудової книжки, копією Акту № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 30.03.2007 року, копіями довідок МСЕК про встановлення позивачу ступеню втрати професійної працездатності та ІІI групи інвалідності.
Зазначені докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, обмежує його можливості вести активний спосіб життя, у зв'язку з чим лікарями йому встановлені відповідні обмеження, тому суд вважає доведеним факт заподіяння позивачеві ОСОБА_1 моральної шкоди.
Розглядаючи та вирішуючи питання про розмір відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, суд враховує ступінь втрати позивачем професійної працездатності 30 %, встановлений висновком МСЕК від 21.05.2013 року у звязку з травмою, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках та можливій подальшій професійній діяльності, неможливість відновити втрачене здоров'я, порушення загальновизнаних життєвих зв'язків позивача та, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 8000,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 209, 212-215,226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з промислово-комерційної фірми «Русіч», ідентифікаційний код 13536305, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої втратою здоров'я на виробництві, 8000 (вісім тисяч) гривень.
Стягнути з промислово-комерційної фірми «Русіч», ідентифікаційний код 13536305, судовий збір у розмірі 640 грн.00 коп. на користь держави.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.Є.Дубовик