Справа № 438/804/17
Номер провадження 2/438/470/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 29.06.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориславського управління юстиції між неї та ОСОБА_2 (далі - відповідач) був зареєстрований шлюб. У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою. Подружнє життя з відповідачем не склалося, відповідач ображає і принижує позивачку, зловживає спритними напоями, ображає ненормативною лексикою. У зв'язку з викладеним вище, просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошоій сумі у розмірі 1300,00 грн. на утримання малолітнього сина.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву у якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити за нею шлюбне прізвище «Чудієвич».

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать відмітки на поштових відправленнях та оголошення про виклик до суду, опубліковане в газеті «Львівська пошта» № 90 (2000) від 18.11.2017 року, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі суд дійшов до таких висновків.

29.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориславського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 118, свідоцтво про одруження серії І-СГ № 146261 від 29.06.2002 р.

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії І-СГ № 473900 від 15.12.2015 року.

Матеріалами цивільної справи, зокрема позовною заявою встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, 08.12.2015 проживає разом із матір'ю, довідка про склад сім'ї, видана МПП «Бескид» від 12.09.207 р. № 2047.

Відповідач матеріальної допомоги щодо утримання дитини не здійснює; угоди, про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що кожен з подружжя має протилежні погляди на сім'ю, шлюб та життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

В позовній заяві позивач не надала обгрунтування чому з відповідача підлягають стягненню аліменти в сумі 1 300 (одна тисяча триста грн. 00 коп.) грн.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років становить 1426 грн..

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 713,00 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, в сумі 640, 00 (шістсот сорок грн. 00 коп.) грн., а також витрати на публікацію оголошення в пресі про виклик до суду відповідача в сумі 100, 00 (сто грн. 00 коп.) грн.

Керуючись ст. ст. 180-183 СК України, ст. ст.60, 61,88, 197,212-215,224-228, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

- позов задовольнити частково;

-шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориславського міського управління юстиції, - розірвати;

-після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 шлюбне прізвище «Чудієвич»;

-стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, 08.12.2015 року, в твердій грошовій сумі у розмірі 713,00 грн. щомісячно, починаючи з 12.09.2017 року, та до досягнення дитиною повноліття;

-стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати на сплату судового збору в розмірі 640,00 (шістсот сорок грн. 00 коп.) грн. та витрати на публікацію оголошення про виклик до суду в сумі 100,00 (сто грн. 00 коп.) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу суми за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хемич О.Б.