Справа № 415/1417/17
Провадження № 2/415/788/17
03 серпня 2017 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Краснокутської М.О.,
за участі секретаря Тимофієвої О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що, втратила право користування житлом, заінтересована особа Управління власності Лисичанської міської ради Луганської області, -
ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою що, втратила право користування житлом, заінтересована особа Управління власності Лисичанської міської ради Луганської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що квартира № 1, розташована у будинку № 35 по проспекту Даля у м. Лисичанську належить йому на праві власності згідно договору купівлі продажу квартири від 25 грудня 2008 року. Відповідач є його сином. Оскільки відповідач зі своєю сімєю не мав житла, він звернувся до позивача з проханням надати йому квартиру для проживання з родиною та зареєструвати його у квартирі, на що позивач погодився. Відповідач мешкав у квартирі зі своєю родиною до серпня 2011 року. Згідно рішення Лисичанського міського суду № 2-146/2012 року від 04 січня 2012 року шлюб між сином позивач та його дружиною було розірвано, фактично мешкати разом вони припинили з серпня 2011 року. Після розірвання шлюбу відповідач вирішив поїхати на заробітки до Росії та вдруге там одружився, має родину і постійно мешкає у м. Ліпецьку, на теперішній час відповідач має громадянство Росії та не має наміру повертатись до України. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням знатися з реєстрації у квартирі, він не заперечував проти цього, але не має можливості приїхати та знятись з реєстрації. Зняття з реєстрації відповідача позивачу потрібно для того, щоб зареєструвати у квартирі колишню дружину сина разом з їх спільним сином, щоб вони мешкали у квартирі, користувались нею та змогли оформити субсидію. Позивач вважає, що відповідач втратив право на користування житлом, а саме квартирою № 1, розташованої у будинку № 35 по проспекту Даля у м. Лисичанську у звязку з його відсутністю в ній понад один рік без поважних причин. Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою № 1, розташованої у будинку № 35 по проспекту Даля у м. Лисичанську.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник заінтересованої особи Управління власності Лисичанської міської ради Луганської області в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника.
Згідно з ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У звязку з наведеним, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справ, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.
Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з вимогами ст.72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією паспорта серії ЕК 436368 від 29 квітня 1997 року , виданого Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.7-8/.
Згідно з копією договору купівліпродажу серії ВМВ № 515436 від 25 грудня 2008 року, ОСОБА_1 належить право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а. /а.с.10/.
Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів № 6876703 від 25.12.2008 р., договір купівлі продажу квартири з господарськими будівлями та спорудами, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений 25.12.2008, номер у реєстрі нотаріальних дій 2956, приватним нотаріусом ОСОБА_4 бланк № ВМВ 515436./а.с.11/.
Відповідно до з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21503803 від 09.01.2009 р., квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована на праві приватної власності, частка 1 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2008 року /а.с.11 зв./.
Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 21504197 від 09.01.2009 р., квартира з господарськими будівлями та спорудами, розташована за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом по Лисичанському міському нотаріальному округу, зареєстровано в реєстрі за № 2956, на праві приватної власності, частка 1/1./а.с.13/.
Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 35/1 по вулиці Ярославська міста Лисичанська, ОСОБА_1, який мешкає за адресою м. Лисичанськ, пр. Леніна, 109/88,є власником квартири на підставі договору купівлі продажу від 25.12.2008 року /а.с.14-17/.
Відповідно до копії аркушу з домової книги ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 з 16.09.2011 року /а.с.18/.
Згідно з довідкою Відділу надання адміністративних послу Лисичанської міської ради № 1258/10-13 від 10.03.2017 р. про склад осіб зареєстрованих за адресою: м. Лисичанськ, кв-л. ім. В.І. Даля (вул. Ярославська)АДРЕСА_3, зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 син /а.с.19/.
Згідно копії рішення Лисичанського міського суду у справі № 2-146/2012 від 04 січня 2012 року, шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, 04 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 563, розірвано /а.с.20/.
Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД 148946 від 14 квітня 2009 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_6 народився 08 квітня 2009 року, про що складено відповідний актовий запис за № 302.Матір ю дитини у свідоцтві зазначено ОСОБА_5, батьком - ОСОБА_2 /а.с.21/.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не мешкає в квартирі, яка належить ОСОБА_1 та розташована за адресою: АДРЕСА_4, з 2011 року, тобто більше одного року, проте наявність реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує права останнього у вільному користуванні своєю власності..
За таких обставин, суд вважає, що доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, відповідач дійсно не проживає у квартирі за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, квартал ім.. ОСОБА_7АДРЕСА_3, з 2011 року, тобто понад 1 рік, у звязку з чим наявні підстави для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що, втратила право користування житлом, заінтересована особа Управління власності Лисичанської міської ради Луганської області задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування квартирою № 1 в будинку 35 в кварталі ім. В.І. Даля в місті Лисичанську Луганської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ М.О.КРАСНОКУТСЬКА