Справа № 150/421/17
Провадження номер № 2/150/180/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кушнір Б.Б.,

за участю секретаря Горбей О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товарної біржі «Вінницька товарна універсальна біржа» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 6 липня 1999 року він придбав у громадянки ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, за ціною 8803,00 гривень. Дана угода була оформлена біржовим контрактом купівлі-продажу нерухомого майна №48 від 06.07.1999 і у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» була зареєстрована на Могилів-Подільській філії Вінницької товарної універсальної біржі в журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю. Покупцю було роз'яснено і зазначено в п.7 вищезазначеного біржового контракту, що даний контракт (договір) купівлі-продажу нерухомого майна не підлягає нотаріальному засвідченню. Після придбання будинку позивач не зареєстрував своє право власності в МБТІ, що було передбачено вимогами ст. 227 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), однак вселився в будинок і відкрито користувався ним на протязі всіх цих років. В жовтні 2016 року позивач висловив намір продати належний йому будинок з надвірними спорудами і від приватного нотаріуса дізнався, що договір купівлі-продажу оформити він не може, оскільки договір, за яким він набув право власності, не відповідає вимогам сучасного чинного законодавства і його в судовому порядку необхідно визнавати дійсним. Дані обставини стали підставою для звернення з даним позовом.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, представник позивача, ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує і просить розглянути справу без його участі і без участі позивача.

Відповідачі в судове засідання не з'явились. Відповідач, ОСОБА_2, подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без її участі. Відповідач - товарна біржа «Вінницька товарна універсальна біржа» подала до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги позивача визнає та просить задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав:

Згідно біржового контракту №48 від 06 липня 1999 року, який був зареєстрований Могилів-Подільською філією Вінницької товарної універсальної біржі, ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1, який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 5 травня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори Семко В.Н., зареєстрованого в реєстрі за № 329 і зареєстрованого в Могилів-Подільському МБТІ в реєстрі за № 82.

На момент укладення контракту (договору) купівлі-продажу, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, що підтверджується письмовим контрактом. Однак умови такого контракту позивачем були виконанні частково, так як житловий будинок не був зареєстрований в МБТІ. Також договір купівлі продажу квартири не був посвідчений нотаріально, що унеможливлює реалізацію права позивача як власника нерухомого майна на нього.

На теперішній час у позивача виникла необхідність розпорядитися вказаним будинком, однак, через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлений можливості провести реєстрацію та відчуження належної йому нерухомості, відтак, позивач просить суд визнати контракт (договір) купівлі-продажу житлового будинку, АДРЕСА_1, житловою площею 19,2 кв.м. (позначений на плані літерою «А», літня кухня кам'яна - позначена на плані літерою «В», сарай прибудова з каменю - позначений на плані літерою «в», уборна дерев'яна - позначена на плані літерою «Г», огорожа змішана - позначена на плані цифрою «1») - дійсним.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст.ст. 57,58 Конституції України, ст. 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у липні 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 45, ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди та ст. 48 цього Кодексу, яка передбачає, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3, зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1992 року № 13, від 25 травня 1998 року № 15 «Про судову практику у справах про визнання правочинів недійсними», які були чинними на час спірних правовідносин, судам роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.

Судом установлено, що між сторонами укладено угоду, яка підлягала обов'язковому нотаріальному посвідченню, а саме біржовий контракт купівлі-продажу житлового будинку на товарній біржі, отже, з підстав недодержання нотаріальної форми вказаний договір купівлі-продажу є недійсним та не має юридичної сили.

Судом встановлено, що спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений, а зареєстрований на Могилів-Подільській філії Вінницької товарної універсальної біржі.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» станом на 06 липня 1999 року договір купівлі-продажу нерухомого майна не підлягав нотаріальному посвідченню.

Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст. 227 ЦК України (1963 р.), згідно з якою договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Разом із тим, згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України №17-12/44 від 10 квітня 1998 року «Щодо діяльності товарних бірж» передбачено особливі умови щодо договорів купівлі-продажу будинку (його частини) якщо хоча б однією із сторін є громадянин, вважається, що такі договори, укладені та зареєстровані біржами з дотриманням закону, підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, недотримання цієї вимоги згідно ст. 47 ЦК Української РСР тягне недійсність договору.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги відповідно до позовної заяви позивач посилається на те, що йому не було відомо про необхідність реєструвати біржовий контракт у нотаріальній конторі, а згідно п.7 вказаного контракту зазначалось про те, що вказаний контракт подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Тобто, позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу з тих підстав, що між сторонами відбулося виконання умов договору, зокрема, будинок був переданий позивачу, він вселився в будинок і відкрито користувався ним на протязі всіх цих років.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, чинної на час виникнення спірних правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічна норма міститься і у ч.2 ст. 220 ЦК України, відповідно до якої, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що на час укладання біржового контракту мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, що є підставою для визнання угоди дійсною.

Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товарної біржі «Вінницька товарна універсальна біржа» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задоволити.

Визнати дійсним контракт (договір) купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, укладений 06.07.1999 року на Могилів-Подільській філії Вінницької товарної універсальної біржі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір Б.Б.