АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1307/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів Костенка А.М., Талалай О.І.,

секретар Задвірний В.І.,

з участю позивача представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В серпні 2016 року позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом до відповідачів вказував, що 22.05.2008 року між ним та ПАТ «Альфа-банк» був укладений кредитний договір № НОМЕР_1, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 46000 доларів США. 19.03.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 був вчинений виконавчий напис про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 98 016,48 доларів США та 3000 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубими порушеннями закону. Так, у порушення вимог ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, у звязку з чим у нього були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість, визначену банком. Зазначена банком сума заборгованості у заяві про вчинення виконавчого напису є виключно відображенням одноособових арифметичних розрахунків банку та сама по собі не може свідчити про таку безспірність. Також зазначив, що останній платіж по кредитному договору ним був здійснений у вересні 2010 року, а отже і право банку стосовно предявлення вимог щодо дострокового стягнення кредиту та погашення всієї заборгованості виникло з жовтня 2010 року. Із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусом банк звернувся лише 19.03.2016 року, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Вказане виключає можливість нотаріусом вчинення виконавчого напису про стягнення такої заборгованості. В звязку з цим просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню вказаний виконавчий напис.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 19.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договором №800003943 від 22.05.2008 року за період з 22.04.2013 року по 22.01.2016 рік у сумі 98 016,48 доларів США.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа Банк» вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність фактів, які суд визнав встановленими. На його думку, суд не врахував, що на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про сплату заборгованості та про добровільне виселення зі строком погашення зазначеної заборгованості протягом 30 днів з дати направлення вимоги, яка ним отримана 26.02.2016 року та не виконана. Це підтверджує, що заборгованість є безспірною. Безпідставними є твердження суду про подвійне стягнення, оскільки рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 08.02.2010 року задоволено позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, рішення про стягнення заборгованості з боржника судом не ухвалювалось. Тому, на думку апелянта, подвійного стягненнянемає .

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач та його представник просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так судом встановлено, що 22.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №800003943, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 46000 доларів США на умовах сплати відсотків за користування ним у розмірі 13,80% річних на строк до 22.05.2023 року.

Тоді ж, 22.05.2008 року між сторонами був укладений іпотечний договір за яким в забезпечення належного виконання укладеного кредитного договору ОСОБА_1 передав належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 в іпотеку банку.

19 березня 2016 року за заявою ПАТ «Альфа-Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №800003943 від 22.05.2008 року, яка утворилася за період з 22.04.2013 року по 22.01.2016 рік у сумі 98 016,48 доларів США, з яких заборгованість за кредитом 45 451,33 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 52 565,15 доларів США.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і не оспорюються сторонами.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, основою якого є вчинена нотаріальна дія, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса майна (грошей) розглядається судом за позовом боржника до стягувача.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За статтею 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до приписів п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012, № 296/5,, Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Встановлено, що згідно заяви про вчинення виконавчого напису ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором 98 016,48 доларів США складається з 45 451,23 доларів США заборгованості за кредитом та 52 565,15 доларів США заборгованості за відсотками за період з 22.12.2008 року по 22.01.2016 року.

Разом з тим, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за цим кредитним договором №800003943 від 22.05.2008 року в сумі 430 729,79 гривень, з яких заборгованість за кредитом 348 293,54 гривень, по відсотках 40 575,66 гривень). Також вирішено в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити власників та всіх мешканців з квартири АДРЕСА_2.

Вказане рішення суду першої інстанції змінене рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 08.02.2011 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та скасовано в частині стягнення з відповідачів солідарно судових витрат і виселення. В решті, тобто, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, рішення суду залишено без змін.

В свою чергу рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2010 року встановлено, що станом на 27.08.2009 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 430 729,79 гривень з яких: 348 293,54 гривень заборгованість за кредитом; 40 575,66 гривень заборгованість за відсотками; 41860,59 гривень пеня.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заборгованість по тілу кредиту вже стягнута з ОСОБА_1 на користь банку цим рішенням суду, що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність подвійного стягнення.

Суд обґрунтовано звернув увагу і на те, що у заяві про вчинення виконавчого напису ПАТ «Альфа-банк» ставив вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та відсотками за період з 22.04.2013 року по 22.01.2016 року в сумі 52 565,15 доларів США.

Проте, як вбачається з доданого до заяви розрахунку, ця заборгованість (52 565,15 доларів США) нарахована за період не з 22.04.2013 року, а з 22.12.2008 року, тобто за весь період прострочення, включаючи заборгованість по процентах, вже стягнуту вищевказаним рішенням суду.

Отже, долучені ПАТ «Альфа-банк» до заяви про вчинення виконавчого напису документи є суперечливими і не свідчили про безспірність боргу, та фактично призвели до подвійного стягнення з боржника заборгованості по кредиту, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4 Провадження № 22-ц/792/1307/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 59