Справа № 129/2635/17
Провадження по справі № 2/129/938/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Бондар О.В.,

розглянувши без участі сторін та їх представників в м.Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

встановив:

25.09.2017 р. до суду заявлено цей позов, вимоги якого мотивовано тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20.10.2016 р. укладено договір позики, за якою ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 7500 грн. з умовою їх повернення до 20.04.2017 р., факт передачі коштів підтверджується розпискою, проте відповідач зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 25.09.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 7886 грн. 09 коп., яка складається з: 7500 грн. суми основного боргу за договором позики від 20.10.2016 р., 285 грн. сума втрат від інфляції, 101 грн. 09 коп. 3% річних від прострочення заборгованості.

Позивач ОСОБА_1 в поданій до суду заяві просив справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовільнити (а.с. 20).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без нього (а.с. 21).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом.

З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовну заяву задовольнити повністю з таких міркувань.

Доведено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20.10.2016 р. укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 7500 грн. з умовою їх повернення до 20.04.2017 р., що підтверджується розпискою, проте відповідач зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 25.09.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 7886 грн. 09 коп., яка складається з: 7500 грн. суми основного боргу за договором позики від 20.10.2016 р., 285 грн. сума втрат від інфляції, 101 грн. 09 коп. 3% річних від прострочення заборгованості (а.с.6-7).

Спірні правовідносини регламентуються:

- ст. 509 ЦК України, за якою зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку;

- ч. 1 ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості;

- ч. 1 ст. 1049 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором;

- ст. 525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; договір є обовязковим для виконання сторонами;

- ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання);

- п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України, за якою позовна давність в один рік застосовується про стягнення неустойки (штрафу, пені); п. 2 договору позики від 14.11.2013 р. за яким за кожен день прострочення повернення боргу позичальник зобовязується сплачувати позикодавцю пеню в сумі 2000 грн.

- ст. 625 ЦК України, за якою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, ОСОБА_2 добровільно не виконує взятих на себе зобовязань із повернення боргу, в звязку з чим станом на 25.09.2017 р. виникла заборгованість в розмірі в розмірі 7886 грн. 09 коп., яка складається з: 7500 грн. суми основного боргу за договором позики від 20.10.2016 р., 285 грн. сума втрат від інфляції, 101 грн. 09 коп. 3% річних від прострочення заборгованості, чим порушує законне право позивача на отримання суми боргу та пені за прострочення повернення боргу, то необхідно стягнути з позичальника на користь позивача суму боргу та судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) заборгованість за договором позики у виді розписки від 20.10.2016 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в розмірі 7886 (сім тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 09 коп., що складається з таких сум: основний борг 7500 грн. за договором позики від 20.10.2016 р., 285 грн. сума втрат від інфляції, 101 грн. 09 коп. 3% річних від прострочення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) судові витрати: 640 (шістсот сорок) грн. за сплату судового збору та 500 (пятсот) грн. за надання правової допомоги.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: