печерський районний суд міста києва
Справа № 2-2363/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Захарчишиній В.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про скасування заочного рішення суду.

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2012 року, яким позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання договору, стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій, зобов'язання вчинити певні дії було задоволено в повному обсязі.

У заяві посилається на те, що рішення суду ґрунтується лише на доводах позивача, письмової позиції відповідача щодо позовних вимог у матеріалах справи не має, у зв'язку з чим суд не мав можливості повно, всебічно і об'єктивно дослідити усі наявні докази та поважність причини неявки у судове засідання сторони відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність обставин, викладених в ній.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши заяву відповідач, матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з'явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними.... і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалите заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи призначався неодноразово, разом з тим, на адресу суду повернулася судова повістка із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 69), проте відповідачем не було повідомлено суд про причини його неявки.

Крім того, відповідачем не надано суду і доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 статті 11 ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

А тому, суд вважає, що докази і обставини, на які посилається відповідач у своїй заяві, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, в зв'язку з чим і відсутні підстави для перегляду заочного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про скасування заочного рішення суду Печерського районного суду міста Києва від 14 вересня 2012 року по справі номер 2-2363/12 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя