У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Ковальчук Н.М.,

суддів : ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Вихотень Я.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року у справі за позовом 6-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги,

в с т а н о в и л а :

05 квітня 2017 року 6-ий державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області звернувся в Кузнецовський міський суд з позовом до ОСОБА_5, в обґрунтування якого вказував, що у звязку з невиконанням зобовязань за договором про відшкодування витрат з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивезення та захоронення побутових відходів від 01.01.2015 року, у відповідача перед позивачем як балансоутримувачем будинку, утворилася заборгованість в загальній сумі 12119,09 грн. На неодноразові нагадування про заборгованість по платежах позивач не реагує та заборгованість не сплачує. Із довідки ДПРЗ-6 № 93 від 03.04.2017 року «Про заборгованість по комунальних послугах» вбачається, що ОСОБА_5 частково сплачує за послуги водопостачання та водовідведення, теплопостачання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів, тобто визнає свої зобовязання за отриманні комунальні послуги, проте заборгованість у повному обсязі не сплачує.

Із цих підстав просив стягнути з ОСОБА_5 на користь 6-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області заборгованість: з водопостачання та водовідведення в розмірі 5122,65 грн., з теплопостачання 6235,88 грн., з вивезення та захоронення твердих побутових відходів 760,56 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь 6-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 11036,23 грн., з яких: 4546,69 грн. за послуги водопостачання та водовідведення; 5764,28грн. за послуги теплопостачання; 725,26 грн. за послуги вивезення та захоронення твердих побутових відходів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь 6-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1456,00 грн..

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі покликається на його незаконність через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції достеменно знаючи, що

______________________________________________________________________________Справа № 565/603/17 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_6

Провадження № 22-ц 787/1632/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_7

ніякого гуртожитку до 29.11.2016 року, коли ДПРЗ-6 ГУДНС України в Рівненській області зробив перереєстрацію обєкта нерухомого майна «Пожежне депо на 4 автомобілі з адміністративною будівлею» на Пожежне депо на 4 автомобілі (адміністративна будівля з гуртожитком), не існувало, діючи упереджено в інтересах позивача, просто посилається на приміщення та ухвалює неправосудне рішення про стягнення начебто виниклої заборгованості з мешканця приміщення, яке знаходиться чи в складі пожежного депо, чи в складі адміністративної будівлі, чи в складі гуртожитку, намагаючись в такий спосіб покласти тягар по утриманню обєкта нерухомого майна «Пожежне депо на 4 автомобілі з адміністративною будівлею» на відповідача, не зважаючи на те, що тарифи на комунальні послуги для юридичних та фізичних осіб є різними. Вказує, що місцевий суд не взяв до уваги лист Сарненської місцевої прокуратури від 07.03.2017 року за №36/5-48-16 та помилково не застосував строк позовної давності. Заперечує висновок суду про те, що займана відповідачем площа складає 56,7 кв.м., оскільки він нічим не підтверджений, а в матеріалах справи відсутній технічний паспорт, проте такий факт залишився без належного оцінювання судом, як і включення до розрахунків додаткової площі в розмірі 3,7 кв.м. Вважає, що правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку та його власником є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму житлового приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання. Погоджується сплачувати кошти за надані комунальні послуги, але відповідно до вимог Закону, а не внаслідок ухвалення судом незаконного рішення. Крім того вказує, що в день ухвалення рішення до нього та інших мешканців прийшли працівники КМКП м. Вараш і перепломбували усі лічильники. З наведених підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Представник позивача ОСОБА_4 просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований та проживає разом із членами своєї сімї за адресою: вул. В.Правика, 1/8 в м. Вараш Рівненської області.

Балансоутримувачем даного будинку є 6-й державний пожежно-рятувальний загін Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, що підтверджується його довідкою № 155 від 13.06.2017 року, а також листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 03-9670/214 від 04.07.2017 року «Про надання інформації щодо нерухомого майна у м.Вараші Рівненської області».

Як вбачається із відповіді відділу реєстрації виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №382 від 11.04.2017 року та довідок 6-го державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області № 91 та № 92 від 03.04.2017 року, на імя ОСОБА_5 відкритий особовий рахунок №8 та він користується послугами з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивезення та захоронення побутових відходів.

Судом також встановлено, що між сторонами укладено Договір №8 на відшкодування витрат з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивезення та захоронення побутових відходів від 01.01.2015 року (надалі Договір), пунктом 1 якого встановлено, що позивач зобовязується надавати відповідачу як споживачу послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивезення та захоронення побутових відходів, а відповідач в свою чергу зобовязується оплачувати надані послуги.

Окрім цього, між 6-м державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області та Кузнецовським міським комунальним підприємством як виконавцем послуг укладено 12.12.2013 року договір № 17 «П», 15.05.2014 року договір №14 «П» Про надання населенню комунальних послуг та 18.12.2013 року № 34 «С», 15.04.2014 року № 23 «С» /10 Про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів та додатки до даних договорів.

Саме на підставі зазначених договорів Кузнецовське комунальне міське підприємство нараховує позивачу як балансоутримувачу за житлово-комунальні послуги, спожиті жильцями будинку №1 по вул. В.Правика в м.Вараш (Кузнецовськ) Рівненської області, в котрому мешкає відповідач із сімєю.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що у звязку з невиконанням своїх зобовязань за договором про відшкодування витрат теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивезення та захоронення побутових відходів у відповідача утворилася заборгованість в сумі 12119,09 грн., яку він просив стягнути на свою користь.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності в межах строків позовної давності та керувався передбаченим законом та положеннями укладеного між сторонами договору обовязком відповідача як споживача оплачувати фактично використані ним житлово-комунальні послуги. Місцевий суд врахував також підтверджений належними доказами та визнаний відповідачем факт надання таких послуг позивачем та факт їх споживання відповідачем.

З такими висновками місцевого суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

За ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відтак, системний аналіз положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчить про те, що споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з конкретним споживачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що місцевий суд неправосудно поклав тягар по утриманню обєкта нерухомого майна на нього як мешканця приміщення, яке знаходиться чи в складі пожежного депо, чи в складі адміністративної будівлі, чи в складі гуртожитку, не заслуговують на увагу суду, оскільки спростовуються обставинами справи та нормами закону. Так, наявні в матеріалах справи договори про надання окремих видів послуг, рахунки-фактури, предявлені виконавцем послуг за спожиті житлово-комунальні послуги підтверджують факти заборгованості, і при цьому відповідачем вони не спростовані. ОСОБА_3 того, відповідач отримуючи від позивача послуги, частково оплачував їх вартість, що підтверджується довідками про розрахунок заборгованості за комунальні послуги споживача ОСОБА_5 № 93 від 03.04.2017 року. Доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг мешканцям будинку №1 по вул. В.Правика в м.Вараш (Кузнецовськ) Рівненської області, відповідачем не надано.

Що стосується покликань апелянта на те, що місцевим судом залишено поза увагою строки позовної давності, то колегія суддів оцінює їх критично. Так, загальна позовна давність, встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що з даним позовом позивач звернувся до суду 05 квітня 2017 року (а.с. 1). При цьому, ухвалою Кузнецовського міського суду від 29.03.2017 року у справі № 565/366/17 позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу на стягнення боргу по оплаті за житлово-комунальні послуги з відповідача, яка була подана до суду 02.03.2017 року.

Судовий наказ за ст.95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення коштів. Враховуючи судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів, подання заяви про видачу судового наказу, перериває перебіг строку позовної давності.

Отже, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з березня 2014 року по лютий 2017 року включно в загальній сумі 11 036,23 грн. позивачем строк позовної давності не пропущено, а тому колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та їх задоволення.

Решта доводів апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції та на спростовують його законних висновків.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 серпня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_7

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_1

Копія вірна: суддя-доповідач ОСОБА_7