Справа № 683/1106/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Старокостянтинів подання старшого державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

07 листопада 2017 року старший державний виконавець Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням і просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон до виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Старокостянтинівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області знаходиться виконавче провадження №38538265 з приводу примусового виконання виконавчого листа №2/683/648/2013, виданого 18 червня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2013 року і до повноліття сина. Станом на 01 листопада 2017 року заборгованість по аліментах становить 24750 грн.

Оскільки рішення суду не виконується, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна, просить обмежити його у праві виїзду за межі України.

В судове засідання старший державний виконавець Воробієвський О.О подав заяву про розгляд подання у його відсутності, просить подання задоволити.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну,

порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Виходячи із зазначених норм, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду чи рішенням інших органів (посадових осіб) зобов'язань.

Тому, чинним законодавством передбачено можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Старокостянтинівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області знаходиться виконавче провадження №38538265 з приводу примусового виконання виконавчого листа №2/683/648/2013, виданого 18 червня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2013 року і до повноліття сина. Станом на 01 листопада 2017 року заборгованість по аліментах становить 24750 грн.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Старокостянтинівського РУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_5 від 18 червня 2013 року відкрито виконавче провадження. На підставі доручення начальника Старокостянтинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_6 від 13 січня 2017 року вищезазначене виконавче провадження передано старшому державному виконавцю Воробієвському О.О.

В ході проведення виконавчих дій старшим державним виконавцем встановлено, що боржнику на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1. Будь-якого іншого майна чи доходів не виявлено.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, старший державний виконавець зазначив, що боржник рішення суду не виконує та ухиляється від виконання покладених на нього судовими рішеннями зобов'язань.

Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В свою чергу, державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Сам по собі факт неявки боржника на виклик державного виконавця не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов»язання. Крім того, у боржника є майно, на яке може бути звернуто стягнення для погашення заборгованості по аліментах, однак державним виконавцем жодних дій щодо звернення стягнення на це майно не вживалось.

Отже, у суду відсутні достатні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного, керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яку може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: