АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1077/16-ц Головуючий у 1 інстанції - Шевчук А.В.
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/7776/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б..

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права особистої приватної власності,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 6/25 частин квартири АДРЕСА_1, що раніше належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 3/80 частин автомобіля НОМЕР_1 кузов НОМЕР_8, що раніше належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права особистої приватної власності задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на 229/10000 частин квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на 17/20 частин автомобіля НОМЕР_1 кузов НОМЕР_8.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права особистої приватної власності та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та про задоволення позовних вимог ОСОБА_5

Зазначає, що суд 1-ї інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що особистою приватною власністю ОСОБА_5 є лише 229/10000.частини квартири АДРЕСА_1, а не вся квартира та 17/20 частин автомобіля « Hyunday Matrix», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, а не весь автомобіль, так як ОСОБА_5 надала суду належні докази на підтвердження того, що вказане майно хоча і було придбано у період шлюбу зі спадкодавцем ОСОБА_6, але за її особисті кошти, а тому є її особистою власністю і не входить до складу спадщини. Так, суд не дав належної правової оцінки наданим відповідачем банківським випискам та іншим фактичним обставинам придбання спірного майна, а саме з цих виписок вбачається, які саме грошові кошти надійшли на банківські рахунки відповідача після продажу майна в м.Донецьку.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5а та її представник ОСОБА_7 повністю підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому. колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.04.1997 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований у Калінінському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис №97.

04.07.2008 року між ОСОБА_9 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) було укладено попередній договір, згідно умов якого продавець погодилась продати, а покупець погодилась купити квартиру АДРЕСА_1.

11.07.2008 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за №2755 . Продаж квартири за домовленістю сторін було вчинено за 712 950,00 грн., що на дату підписання договору еквівалентно 147 000,00 доларів США.

За договором купівлі-продажу X I025-1 від 25.10.2009 року ОСОБА_5 придбано автомобіль "Hyundai Matrix", 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1, кузов НОМЕР_8, Кошти за придбаний автомобіль у розмірі 130 000 грн. перераховано згідно платіжного доручення №1 від 26.10.2009 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_9, виданим Боржомською службою громадянського реєстру Агентства розвитку державних сервісів Грузії.

За життя ОСОБА_6 залишив лише заповіт на квартиру АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_11. Заповіту на інше майно не залишив, а тому спадкування на таке майно після його смерті здійснюється за законом.

За приписами ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З досліджених судом доказів встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його діти: дочка ОСОБА_2, син ОСОБА_12, дружина ОСОБА_5 та мати ОСОБА_13.

З матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 вбачається, що інших спадкоємців за законом виявлено не було.

Згідно з ч.І ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.І ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частина 2 ст.1274 ЦК України передбачає, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом подання до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у строк, встановлений ч.І ст.1270 ЦК України.

ОСОБА_5 також прийняла спадщину шляхом подання до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у строк, встановлений ч.І ст.1270 ЦК України.

ОСОБА_14 подав у нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини на користь своєї сестри ОСОБА_2, після чого остання звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, ОСОБА_13 подала у нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_5, після чого остання звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття цієї частки спадщини.

Зважаючи на вищевикладене, спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 залишились дочка ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_5

Згідно вимог ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спадкоємці у встановлений законом строк звернулись до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. З матералів спадкової справи вбачається, що 22.10.2015 року спадкоємцям ОСОБА_6 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/2 кожній на вклади з відповідними відсотками у ПАТ " Дельта Банк".

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу її довірительці свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/4 частину автомобіля "Hyundai Matrix", 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1, кузов НОМЕР_8.

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 від 11.12.2015 року з посиланням на норму п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 року №296/5, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як спадкоємцем не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві ОСОБА_6, а також у зв'язку з поданою неналежним чином оформленою заявою.

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/ 4 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/4 частину автомобіля "Hyundai Matrix".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є спадкоєкомицею першої черги після смерті свого батька, своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але через відсутність у неї правовстановлюючих документів на квартиру та автомобіль, які знаходяться у дружини спадкодавця, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування, що порушує її права, які підлягають захисту в судовому порядку.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2, дружина померлого ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання за нею права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 та на автомобіль НОМЕР_1.

Посилалась на те, що зазначене майно було придбано нею за особисті кошти, а отже є її особистою власністю і не входить до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_6

Задовольняючи позови частково, визнаючи за ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за законом на 6/25 частин квартири АДРЕСА_1 та на 3/80 частин автомобіля НОМЕР_1 кузов НОМЕР_8, що раніше належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, визнаючи за ОСОБА_5 право особистої приватної власності на 229/10000 частин квартири АДРЕСА_1 та на 17/20 частин автомобіля НОМЕР_1 кузов НОМЕР_8, суд першої інтонації посилався на те, що з наданих суду та досліджених доказів встановлено, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з належної йому на праві власності 48.855% або 9771/20 000 частин квартири АДРЕСА_1 та 7,5% або 3/40 частин автомобіля НОМЕР_1,. За ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 необхідно визнати право власності на 6/25 частин квартири АДРЕСА_1 та на 3/80 частин автомобіля "Hyundai Matrix", 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1, кузов НОМЕР_8. За ОСОБА_5 необхідно визнати право особистої приватної власності на 229/10000 частин квартири АДРЕСА_1 та на 17/20 частин автомобіля "Hyundai Matrix", 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1.

З такими висновками суд першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Так, згідно вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилом ст. 60 Сімейного кодексу України, який набув чинності з 01 січня 2004 року, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-612цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного, для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя, а не кошти, які належали їй/йому особисто.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що квартира АДРЕСА_1 та автомобіль "Hyundai Matrix", 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 були придбані, відповідно 11.07.2008 року та 25.10.2009 року, ОСОБА_5 в період шлюбу з ОСОБА_6.

Таким чином, визначальною обставиною, яка має значення для з'ясування питання щодо наявності чи відсутності у даного майна статусу спільної сумісної власності подружжя, є з'ясування питання щодо джерел походження коштів, за які квартира була придбана, а саме: підтвердження того, що це є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя, а не кошти, які належали відповідачу особисто.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_5 на праві особистої приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_2 на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 08.12.2005 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Костирком Р. Я., за реєстр. № 8322, зареєстровано в реєстрі прав на нерухоме майно 03.08.2007 року.

Також на праві особистої приватної власності ОСОБА_5 належала квартира АДРЕСА_7 у м. Донецьку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 травня 2000 року Першою Донецькою нотаріальною конторою, за реєстровим №7-1286, зареєстровано в БТІ м. Донецька 20 червня 2000 року, в реєстр, книгу №47ДК-177.

Після продажу квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_2 фактично були отримані кошти у сумі 175 000,00 дол. США, що еквівалентно 849 345,00 грн.

Вказана обставина підтверджується угодою про завдаток від 27 травня 2008 року про отримання грошових коштів у розмірі еквівалентному 5000,00 (п'ять тисяч) доларів США 00 центів, договором купівлі- продажу від 19 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бурлак О. В., зареєстрованого за № 8606 , квитанцією № 89 від 19 червня 2008 року про внесення на рахунок ОСОБА_5 в ЗАТ «ОТП БАНК» грошових коштів у сумі 170 000,00 дол. США , що є еквівалентом 828 078,00 грн. та банківською випискою по стану особового рахунку НОМЕР_10 ОСОБА_5 в ЗАТ «ОТП БАНК» за період 18.06.2008 - 30.12.2009 року, графа «кредит» рахунку НОМЕР_10 від 19.06.2008 року

Від продажу житлового будинку АДРЕСА_2 08 жовтня 2009 року ОСОБА_5 отримала грошові кошти в сумі 50 000 доларів США. Вказана обставина підтверджується угодою про завдаток від 09 вересня 2009 року про отримання у якості завдатку грошових коштів у розмірі еквівалентному 2000 доларів США, договором купівлі-продажу будинку від 08.10.2009 року, квитанцією № 31 від 08 жовтня 2009 року про внесення на рахунок ОСОБА_5 в ЗАТ «ОТП БАНК» грошових коштів у сумі 20000,00 дол. США (двадцять тисяч дол. США 00 центів), що є еквівалентом 160 200,00 грн., банківською випискою по стану особового рахунку НОМЕР_10 ОСОБА_5 в ЗАТ «ОТГІ БАНК» за період 18.06.2008 - 30.12.2009 року, графа «кредит» рахунку НОМЕР_10 від 08.10.2009 року;

Вказані гроші в подальшому було витрачено на купівлю машини, для чого ОСОБА_5 було відкрито рахунок, сплачено банківську комісію і переведено обслуговування банківського рахунку у Київське відділення АТ «ОТП БАНК», м. Київ, що підтверджується квитанцією №43 від 08 жовтня 2009 року.

За отримані власні кошти від продажу квартири № АДРЕСА_7 19 червня 2008 року у розмірі 175 000 доларів США, що еквівалентно 849 345,00 грн., ОСОБА_5 11.07.2008 було придбано квартиру АДРЕСА_1 за 712 950,00 грн. що на день підписання договору купівлі-продажу еквівалентно 147000,00 дол. США .

Факт придбання спірної квартири саме за 712 950,00 грн. що на день підписання договору купівлі-продажу еквівалентно 147000,00 дол. США підтверджується попереднім договором від 04 липня 2008року; договором купівлі-продажу від 11 липня 2008 року, квитанцією про видачу готівки №21 від 11 липня 2008 року у сумі 146000,00 дол., банківською випискою по стану особового рахунку НОМЕР_10 ОСОБА_2 в ЗАТ «ОТП БАНК» за період 18.06.2008 - 30.12.2009 року, графа «дебет» рахунку НОМЕР_10 від 11.07.2008 року.

Автомобіль Hyndai Matrix 2008 року випуску, кузов НОМЕР_11, придбано ОСОБА_5 за 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 26.10.2009 року; договором купівлі продажу № XI025-1 від 25.10.2009 року; банківською випискою по стану особового рахунку НОМЕР_10 ОСОБА_5 в ЗАТ «ОТП БАНК» за період 18.06.2008 - 30.12.2009 року, графа «дебет» рахунку НОМЕР_10 від 25-26.10.2009 року.

З аналізу вказаних доказів в сукупності вбачається, що грошові кошти, за які відповідачем було придбано 11.07.2008 року спірну квартиру, були отримані нею раніше від продажу належної їй на праві особистої приватної власності квартири № АДРЕСА_7 19 червня 2008 року, а автомобіль Hyndai Matrix 2008 року випуску, кузов НОМЕР_11, 26.10.2009 року придбано за грошові кошти отримані від реалізації її особистого майна - житлового будинку № АДРЕСА_2 08 жовтня 2009 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що особистою приватною власністю ОСОБА_5 є лише 229/10000.частини квартири АДРЕСА_1, а не вся квартира та 17/20 частин автомобіля « Hyunday Matrix», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, а не весь автомобіль, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність факту продажу ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_9 за 175 000 доларів США, які в подальшому були вкладені нею особисто у придбання квартири АДРЕСА_1, так як сума зазначена в договорі про завдаток від 24.05.2008 року суперечить змісту чинного, нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу спірної квартири, колегія суддів вважає помилковим, з огляду на те, що факт наявності саме такої суми коштів на особового рахунку НОМЕР_10 ОСОБА_5 в ЗАТ «ОТП БАНК» після продажу нею квартири у Донецьку підтверджується, крім договору про завдаток, також квитанцією № 89 від 19 червня 2008 року про внесення на рахунок ОСОБА_5 в ЗАТ «ОТП БАНК» грошових коштів у сумі 170 000,00 дол. США , що є еквівалентом 828 078,00 грн. та банківською випискою по стану особового рахунку НОМЕР_10 ОСОБА_5 в ЗАТ «ОТП БАНК» за період 18.06.2008 - 30.12.2009 року, графа «кредит» рахунку НОМЕР_10 від 19.06.2008 року

Не ґрунтується на встановлених обставинах справи та досліджених доказах і висновок суду першої інстанції про доведеність факту вкладення ОСОБА_5 у придбання спірного автомобіля лише грошових коштів у розмірі 110 383,00 грн., які були отримані нею від продажу житлового будинку у м.Донецьку, що становить 85% вартості автомобіля або 17/20 частин від загальної вартості вказаного майна, з огляду на те, що факт придбання автомобіля Hyndai Matrix 2008 року випуску, кузов НОМЕР_11 ОСОБА_5 за 130 000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №1 від 26.10.2009 року; договором купівлі продажу № XI025-1 від 25.10.2009 року; банківською випискою по стану особового рахунку НОМЕР_10 ОСОБА_5 в ЗАТ «ОТП БАНК» за період 18.06.2008 - 30.12.2009 року, графа «дебет» рахунку НОМЕР_10 від 25-26.10.2009 року .

Оскільки з наявних у справі доказів достовірно встановлено, що квартира АДРЕСА_1 та автомобіль "Hyundai Matrix", 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 хоча й були придбані ОСОБА_5 під час шлюбу зі спадкодавцем ОСОБА_6, проте за кошти, що належали особисто ОСОБА_5, виходячи з положень ст. 57 Сімейного кодексу України, дане майно не має статусу спільної сумісної власності подружжя, а тому Ѕ частина вказаного майна не є спадковим майном після смерті ОСОБА_6, так як це майно не було його власністю на день його смерті, як того вимагають положення ст.1218 ЦК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обгурнтованими, рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 квітня 2017 року підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права особистої приватної власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль "Hyundai Matrix", 2008 року випуску, кузов НОМЕР_11, державний номер НОМЕР_1 та про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на частину вказаного майна в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні основного позову ОСОБА_2 та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_5, вирішенню також підлягає питання щодо розподілу відшкодування судових витрат.

Так, згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням того, що апеляційним судом м.Києва рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування та задоволено зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права особистої приватної власності на майно, відшкодуванню ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в повному обсязі підлягають понесені нею витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду із зустрічним позовом у розмірі 6890,00 грн. та при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 12254,00 грн..

З огляду на таке, з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України щодо пропорційності відшкодування судового збору розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви та апеляційної скарги підлягає стягненню 19 144,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.57 СКУкраїни, ст.ст.1218,1258,1261,1269,1270, 1274, 1297 ЦК України, ст.ст.88, 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права особистої приватної власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_6) право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 та на автомобіль "Hyundai Matrix", 2008 року випуску, кузов НОМЕР_11, державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_7) на користь ОСОБА_5 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_6) у відшкодування витрат по сплаті судового збору 19 144,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: