Справа № 182/6323/17
Провадження № 2/0182/3872/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.12.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби та ОСОБА_2 про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на наступне.

04 березня 2011 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було посвідчено договір купівлі-продажу за реєстровим № 360 № 045110 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Згідно з цим договором, продавець передає у власність, а покупець приймає трикмінатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу був належним чином посвідчений нотаріусом та підписаний сторонами. 04.03.2011 року правочин був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів № 4354300, про що свідчить Витяг з Державного реєстру правочинів № 9644696, в якому вказано, що набувачем квартири є ОСОБА_1. Право власності за набувачем було зареєстровано 27 травня 2011 року в КП "Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстраційним № 16762920, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 30102778 від 27 травня 2011 року. 07 листопада 2017 року власник квартири ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з метою продажу належної йому квартири. Йому стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» МЮ України на підставі Постанови відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції б/н від 12.03.2011 року було зареєстровано обтяження за реєстраційним № 10929658, накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону відчуження на квартиру 53, що в будинку 30 по вулиці Електрометалургів в місті Нікополі Дніпропетровської області. На момент накладення арешту вищевказана квартира належала на праві власності ОСОБА_1, а не боржнику ОСОБА_2. Оскільки арешт на майно боржника ОСОБА_2 накладено 12.03.2011 року, тобто після продажу вказаного нерухомого майна 04.03.2011 року, а право власності за ОСОБА_1 на вищевказану квартиру зареєстровано тільки 27 травня 2011 року в КП «Нікопольське міжміське бюро інвентаризації», то відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було накладено арешт на майно боржника та оголошену заборону відчуження на майно, яке на момент винесення Постанови боржнику ОСОБА_2 не належало. В силу ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, він набув права власності на законних підставах шляхом укладання правочину, договору купівлі-продажу, належним чином посвідченого нотаріусом. Право власності було зареєстровано у встановленому законом порядку. Станом на сьогоднішній день у нього є намір скористатися своїм законним щодо відчуження належного йому на праві власності майна, але він не може скористатися своїм законним правом, в зв'язку з вище викладеними обставинами. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користуватися та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.14 ЦПК України, позови, що виникають з приводу місцезнаходженням нерухомого майна або основної його частини, арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна. За таких обставин вимушені звернутись до суду.

В судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав і просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не прибули, про день та час розгляду справи по суті були повідомлені належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями. Надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечували.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно зі ст.14 ЦПК України, позови, що виникають з приводу місцезнаходженням нерухомого майна або основної його частини, арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користуватися та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні, 04.03.2011 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було посвідчено договір купівлі - продажу за реєстровим № 360 № 045110 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5-9). Згідно з цим договором, продавець передає у власність, а покупець приймає трикмінатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі - продажу був належним чином посвідчений нотаріусом та підписаний сторонами. 04.03.2011 року правочин був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів № 4354300, про що свідчить Витяг з Державного реєстру правочинів № 9644696, в якому вказано, що набувачем квартири є ОСОБА_1 (а.с.4). Право власності за набувачем було зареєстровано 27.05.2011 року в КП "Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації" за реєстраційним № 16762920, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 30102778 від 27.05.2011 року. 07.11.2017 року власник квартири ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з метою продажу належної йому квартири. Однак, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» МЮ України на підставі Постанови відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції б/н від 12.03.2011 року було зареєстровано обтяження за реєстраційним № 10929658, накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону відчуження на квартиру 53, що в будинку 30 по вулиці Електрометалургів в місті Нікополі Дніпропетровської області (а.с.4 зв.). На момент накладення арешту вищевказана квартира належала на праві власності ОСОБА_1, а не боржнику ОСОБА_2 Оскільки арешт на майно боржника ОСОБА_2 накладено 12.03.2011 року, тобто після продажу вказаного нерухомого майна 04.03.2011 року позивачу, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.3-7, 10-11, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Зняти арешт та заборону відчуження з квартири № 53, що розташована за адресою: м.Нікополь Дніпропетровської області, вул.Електрометалургів, буд.№ 30, що належить ОСОБА_5 та накладений постановою відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції б/н від 12.03.2011 року (реєстраційний номер обтяження 10929658 від 12.03.2011 року).

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення або отримання рішення до Апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6