РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

09 листопада 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Шмадченко С.І.,

за участю секретаря - Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», 3-і особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Московський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Київський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про звільнення заставленого майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просить звільнити заставлене майно з-під арешту. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне:

04.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та було укладено кредитний договір № СМ-SME 709/254/2008, згідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 199 500 доларів США.

В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань з повернення кредиту між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № PM-SME 709/254/2008 від 15.07.2008 р., згідно якого останній передав в іпотеку належне йому нерухоме майно: нежитлові приміщення підвалу № 163-1-:163-7 в житловому будинку літ. «А-7» загальною площею 115,5 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

29.04.2010 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за кредитним договором № СМ-SME 709/254/2008 від 04.07.2008 р.

30.04.2010 р. між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг України» було укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., відповідно до якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли права іпотекодержателя за договором іпотеки № РМ-SME 709/254/2008.

Постановами державних виконавців Червонозаводського ВДВС ХМУЮ від 10.09.2010 р. у виконавчому провадженні № 21287514 та від 20.03.2017 р. ВП № 51436421; Київського ВДВС ХМУЮ від 20.06.2013 р. ВП 38559157; Московського ВДВС ХМУЮ від 06.04.2016 р. ВП № 35114734 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 Об'єктом обтяження є нежитлові приміщення підвалу № 163-1-:163-7 в житловому будинку літ. «А-7» загальною площею 115,5 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач зазначає що накладені арешти порушують його права та законні інтереси на задоволення своєї вимоги за рахунок предмету іпотеки. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд скасувати арешти нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1

До суду надійшла заява представника позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Збицької Е.П. про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надавали.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити, виходячи з наступного:

04.07.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір № СМ-SME 709/254/2008, відповідно до умов якого банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 199 500,00 доларів США (а/с.5-9).

15.07.2008 р. в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № СМ-SME 709/254/2008, за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку банку нерухоме майно: нежитлові приміщення підвалу № 163-1-:163-7 в житловому будинку літ. «А-7» загальною площею 115,5 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а/с. 10-13).

В подальшому, керуючись ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України та на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010 року і договору відступлення права вимоги від 30.04.2010 року, ПАТ «ОТП Банк відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СМ-SME 709/254/2008 від 04.07.2008 р. і договором іпотеки PM-SME 709/254/2008 від 15.07.2008 р., укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, предметом якого є нежитлові приміщення підвалу № 163-1-:163-7 в житловому будинку літ. «А-7» загальною площею 115,5 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, до позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в установленому законом порядку перейшли всі права кредитора за вищевказаними кредитним договором та договором іпотеки, укладеними між банком та відповідачем ОСОБА_1

Постановою державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ від 10.09.2010 р. відкрито виконавче провадження № 21287514 і накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1, у зв'язку з примусовим виконанням виконавчого напису № 12275 від 16.12.2009 р., виданого Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» 1824325,04 грн. боргу (а/с. 22-23).

Постановою державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ від 20.03.2017 р. у виконавчому провадженні № 51436421 накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1, у зв'язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 2-1531/2010, виданого 14.05.2012 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» 1820,00 грн. (а/с. 30).

Постановою державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ від 20.06.2013 р. у виконавчому провадженні № 38559157 накладено арешт на все майно, належне ОСОБА_1, у зв'язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 2/2070/5179/2012, виданого 28.02.2013 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 1 829 592,56 грн. (а/с. 27-28).

Постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від 06.04.2016 р. у виконавчому провадженні № 35114734 накладено арешт на все майно та оголошено заборону на його відчуження, належне ОСОБА_1, у зв'язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 2-1531/2010, виданого 14.05.2012 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» 1 829 592,56 грн. (а/с. 23-26).

На підставі цих постанов відомості про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності у боржника заборгованості перед кредитором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Отже звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Тобто законом встановлено спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Пунктом 6.4.1. укладеного між сторонами договору іпотеки від 15 липня 2008 року передбачено, що іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законодавством України. Отже в іпотечному договорі міститься застереження про позасудовий спосіб захисту інтересів іпотекодержателя шляхом надання йому права продажу предмета іпотеки.

Однак наявність арешту на спірне майно перешкоджає позивачу реалізувати своє право, оскільки обтяжене майно не підлягає відчуженню.

В інший спосіб, крім пред'явлення до суду вимоги про звільнення майна з-під арешту, позивач не може захистити своє право на продаж спірного майна.

Такий спосіб захисту права кредитора, який є іпотекодержателем, передбачений ч. 4 ст. 54 закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якою про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

За таких обставин вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звільнення з-під арешту спірного майна, є обґрунтованими.

Арешт на майно було накладено в інтересах ПАТ «ОТП Банк», що підтверджується постановами державних виконавців, копії яких долучені до матеріалів справи.

ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами ТОВ «ОТП Факторинг Україна», отже до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права вимоги до боржника ОСОБА_3 (а/с. 6-9, 10-13). Тому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має право звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, оскільки його права як іпотекодержателя порушені.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд - В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити.

Зняти арешт з майна - нежитлові приміщення підвалу № 163-1 -:-163-7 в житловому будинк літ. «А-7» загальною площею 115,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. 04.07.2008 р. за реєстровим № 2310, що був накладений постановою Червонозаводського ВДВС Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2010 року, ВП № 21287514, та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер: 10239656.

Зняти арешт з майна - нежитлові приміщення підвалу № 163-1 -:-163-7 в житловому будинку літ. «А-7» загальною площею 115,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. 04.07.2008 р. за реєстровим № 2310, що був накладений постановою Червонозаводського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 20.03.2017 року, ВП № 51436421, та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер: 19525673.

Зняти арешт з майна - нежитлові приміщення підвалу № 163-1 -:-163-7 в житловому будинку літ. «А-7» загальною площею 115,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. 04.07.2008 р. за реєстровим № 2310, що був накладений постановою Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 20.06.2013 року, ВП № 38559157, та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер: 16952718.

Зняти арешт з майна - нежитлові приміщення підвалу № 163-1 -:-163-7 в житловому будинку літ. «А-7» загальною площею 115,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. 04.07.2008 р. за реєстровим № 2310, що був накладений постановою Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 06.04.2016 року, ВП № 35114734, та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер: 14050222.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 6 400,00 (шість тисяч чотириста) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: