Номер провадження: 22-ц/785/4433/17
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Калараш А.А.

при секретарі - Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Костіної В.В., заінтересована особа - ОСОБА_3,-

встановила:

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Приморського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській, Костіної В.В., посилаючись на незаконність ухваленої постанови від 19.12.2016 року, якою їм було повернуто без виконання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 288 578,45 доларів США (а. с. 1-2).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року скаргу ПАТ «УкрСиббанк» залишено без розгляду (а. с. 19).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а. с. 24-25).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У силу вимог ч. 1 ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку (ст. 72 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Залишаючи без розгляду скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на дії та бездіяльність державного виконавця Приморського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, суд першої інстанції виходив з того, що цю скаргу подано до суду з пропущенням установленого ст. 385 ЦПК України строку, який є процесуальним і може бути поновлений лише за наявності відповідного клопотання, проте такого клопотання заявники згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 ЦПК України до суду першої інстанції не подали.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 11 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту в розмірі 288 578,45 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2013 року 2 306 607,54 гривень та судовий збір в розмірі 3 441 гривень не виконано.

Повертаючи скаргу ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції не врахував того, що банк, звертаючись до суду із скаргою, оскаржував як конкретні дії державного виконавця з приводу повернення виконавчого документу без виконання, так і його бездіяльність протягом всього часу вчинення виконавчих дій з примусового виконання вищевказаного судового рішення. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази обізнаності ПАТ «УкрСиббанк» про ухвалення 19.12.2016 року старшим державним виконавцем Приморського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, тобто судом не встановлено коли Банк дізнався про порушення його прав, а відтак не встановлено з якої дати почався перебіг строку на оскарження спірної постанови та дій державного виконавця.

Не кореспондуються з матеріалами справи доводи суду першої інстанції про те, що оскільки ПАТ «УкрСиббанк» має статус у виконавчому провадженні - стягувач, тому слід вважати його обізнаним про наявність постанови про повернення виконавчого документу, оскільки він після відкриття виконавчого провадження, у визначений законом строк, не отримав задоволення своїх вимог.

Так, згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час відкриття провадження) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Приморського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 3523/192/14-ц, виданого 29.07.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту в розмірі 288 578,45 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 10.12.2013 року 2 306 607,54 гривень та судового збору в розмірі 3 441 гривень. В додатках до цієї заяви міститься іпотечний договір від 01.11.2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. При наявності у державного виконавця інформації про забезпечення вказаної кредитної заборгованості іпотекою, він 19.12.2016 року ухвалює постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, з мотивуванням, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнення. При указаних обставинах, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що відсутні підстави презумпціювати обізнаність ПАТ «УкрСиббанк» про можливе порушення своїх прав у виконавчому провадженні, оскільки Банк мав розраховувати від ДВС вчинення дій, пов'язаних із продажем іпотечного майна.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесення будь-яким судом, має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1007 року) створення штучних перешкод для виконання судового рішення є неприпустимим.

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби з пропуском встановленого ст. 385 ЦПК України строку та передчасно залишив скаргу Банку без розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п. 4 ст. 307, п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 311, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.А.

Калараш А.А.