Справа № 461/3161/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/4118/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року у справі №461/3161/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про стягнення майнової та моральної шкоди.

Оскаржуваною ухвалою залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року у справі №461/3161/14-ц за нововиявленими обставинами.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено його права, передбачені ст.ст. 8, 22, 40, 55, 56, 64, 124 Конституції України, крім цього судом порушено ст.ст. 61, 361-366 ЦПК України. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, як підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, рішення колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2016 року по справі № 461/463/16, оскільки обставини, встановлені в даному рішенні, спростовують факти, які були покладені в основу рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року, породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обгрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Зазначає про те, що обставини, зазначені у рішенні колегії суддів Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2016 року по справі № 461/463/16, не були і не могли бути відомі заявнику, заява відповідає нормам ст.ст. 361-366 ЦПК України, а тому суд невірно відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав, передбачених ч.2 ст. 361 ЦПК України, для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, що набрало законної сили, оскільки рішення Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2016 року, встановлені у ньому обставини, не є нововиявленими обставинами, і окрім цього, таке ухвалено в іншій цивільній справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, Державної казначейської служби України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, посилаючись на е, що внаслідок неправомірних дій Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, що полягали у неправильному нарахуванні та виплаті у заниженому розмірі пенсії, без врахування всіх додаткових видів грошового забезпечення, невиплаті йому належного розміру грошового забезпечення на момент звільнення з органів внутрішніх справ з посади старшого оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Сокальського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, були порушені його конституційні права. Тому просив стягнути з ГУ МВС України у Львівській області 37000.00 грн. майнової шкоди, як полягала в неотриманні ним прибутків від поміщення на депозитний рахунок в банк коштів від недоотриманої ним пенсії, та 1000000.00 грн. моральної шкоди, завданої йому внаслідок неналежного нарахування та невиплати йому у повному обсязі пенсії, що принизило його честь, гідність та ділову репутацію.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.09.2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09.12.2015 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року, ухвала Апеляційного суду Львівської області від 29.09.2015 року - залишені без змін.

23.05.2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року у справі №461/3161/14-ц.

Як на нововиявлену обставину посилається на рішення Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2016 року, яким скасовано рішення Галицького районного суду м. Львова від 28.03.2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та ухвалено в цій частині вимог нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з Головного управління МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_2 500.00 грн. на відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В решті позову відмовлено та в решті рішення районного суду залишено без змін, у якому, на думку заявника, встановлено обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі і не могли бути відомі заявнику і суду під час судового розгляду 23.06.2015 року, оскільки рішення Апеляційного суду Львівської області було ухвалене 05.05.2016 року, тобто, після ухвалення рішення, яке він просить переглянути за нововиявленими обставинами.

В заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року зазначає, що факти, встановлені в рішенні Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2016 року, спростовують факти, які були покладені в основу рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року, спростовують висновки суду першої інстанції про недоведеність причинного зв»язку між завданою йому майновою та моральною шкодою та неправомірними діями відповідача, недоведеності вини відповідача у її заподіянні, недоведеності розміру завданої школи, впливають на законність і обгрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення, яке він просить переглянути у зв»язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв»язку з нововиявленими обставинами.

Передбачений главою 4 розділу У ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв»язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних факті, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.(п.1 роз»яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у з»язку з нововиявленими обставинами»).

Пункти 1-4 ч. 2 ст. 361 ЦПК України передбачають підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв»язку з нововиявленими обставинами, такими є:

- істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

- встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами, суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 362, 364 ЦПК України. Судове рішення не може переглядатися у зв»язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч.2 ст.361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також, якщо обставини, визначені ч.2 ст. 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Тобто, відсутня законодавчо передбачена підстава для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, як встановлення нових обставин.

Згідно з роз»ясненнями п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказана правова норма передбачає, що це мають бути обставини, вони повинні бути істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору, вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов»язки осіб, які беруть участь у справі. При цьому наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій ст. 361 ЦПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Оскільки необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов»язки осіб, які беруть участь у справі, на думку колегії суддів зазначена заявником обставина, яку він вважає нововиявленою, і яка, на думку заявника, є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року, не є нововиявленою обставиною, такою, що має істотне значення для вирішення даного спору. Зазначені заявником обставини не входить до предмета доказування у даній справі, не могли вплинути на висновки суду про права та обов»язки осіб, які беруть участь у даній справі, зазначені заявником обставини стосуються інших правовідносин, з приводу яких виник спір між ОСОБА_2 та Головним управлінням МВС України у Львівській області, відтак не є нововиявленою обставиною у даній справі в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у зв»язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч.2 ст. 361 ЦПК України, відсутні.

З врахуванням вищенаведеного, вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність передбачених ч.2 ст. 361 ЦПК України підстав для перегляду рішення Галицького районного суду м.Львова у зв»язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.2 ст. 365 ЦПК України розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Враховуючи відсутність відсутність передбачених ч.2 ст. 361 ЦПК України підстав для перегляду рішення Галицького районного суду м.Львова у зв»язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції вірно залишив без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2015 року за нововиявленими обставинами.

За наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали судді Червоноградського міського суду Львівської області від 07.04.2014 року у зв»язку з нововиявленими обставинами, а відтак підставно відмовив у її задоволенні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.