Справа № 610/1877/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.10.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Носова Г.С.,

за участі: секретаря Виноградської О.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просять визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомості №Н9-866, зареєстрований на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» 09.10.1998 року, та визнати за ними право власності в рівних частках відповідно по 1/2 частці кожному на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в сел. Савинці, Балаклійського району, Харківської області, по вул. Пархоменко, № 29.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 09.10.1998 року між ними та відповідачкою ОСОБА_3, від імені та в інтересах якої діяла за довіреністю її дочка ОСОБА_4, був укладений Договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в сел. Савинці, Балаклійського району, Харківської області, вул. Пархоменко, буд.29.

Договір був зареєстрований Біржею нерухомості та основних фондів «Україна», яка на той час розташовувалась в м. Харків, майдан Конституції, 1, Палац праці, 4-й під»їзд, 3-й поверх.

Після підписання Договору він був фактично виконаний, так як вони отримали у власність та повне розпорядження будинок, а відповідач грошові кошти в розмірі 5613,00 гривень.

20.10.1998 року Балаклійським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок.

В теперішній час вони вирішили продати вказаний вище житловий будинок, однак нотаріус повідомила, що не зможе посвідчити такий договір купівлі-продажу житлового будинку у звязку з тим, що вказаний вище Договір не був посвідчений нотаріально.

Посвідчити зараз нотаріально даний Договір вони не мають можливості, оскільки на теперішній час невідомо місце знаходження відповідачки ОСОБА_3, та у продавця (відповідача) відсутні правовстановлюючі документи на будинок, так як вони залишились в розпорядженні товарної біржі.

Вищезазначене є підставою звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивачі в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення .

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду справи повідомлялась через оголошення у газеті «Слобідський Край» №76 від 23.09.2017 року. Причина неявки суду не відома, заперечень проти позовних вимог суду не надала, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з»явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась. Заперечень, клопотань або заяв від її імені до суду не надходило.

На підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивачів, суд вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 09.10.1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з одного боку, та відповідачкою ОСОБА_3, від імені та в інтересах якої діяла за довіреністю її дочка ОСОБА_4 з другого боку, був укладений Договір купівлі - продажу нерухомості, №Н9-866, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований в сел. Савинці, Балаклійського району Харківської області, вул. Пархоменко, буд. 29. Договір був зареєстрований Біржею нерухомості та основних фондів «Україна» (а.с.12).

20.10.1998 року Балаклійським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок в реєстрову книгу №1 за реєстровим №25, про що свідчить відповідна відмітка на бланку Договору (а.с.12 зв.ст. ).

Про фактичне виконання Договору купівлі-продажу свідчать і зміна записів про власників будинку в технічному паспорті будинковолодіння, складеному Балаклійським БТІ 06.10.1998 року, та записи в Домовій книзі будинковолодіння, а саме про зняття з реєстрації продавця ОСОБА_3 та її довірителя ОСОБА_4 з 24.10.1998 року, і про реєстрацію в будинку покупця ОСОБА_2 з 28.01.1999 року (а.с.13-16).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

На виконання вимог частини 2 статті 227 ЦК УРСР (1963 року) 20.10.1998 року договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований у Балаклійському бюро технічної інвентаризації.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про товарну біржу" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.04.1978 року № 3, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105, 114 ЦК).

Реєстрація Балаклійським бюро технічної інвентаризації за позивачами права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Біржею нерухомості та основних фондів «Україна», а не нотаріусом, станом на жовтень 1998 року не суперечило чинному законодавству. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 1 липня 2004 року за № 1952-ІV право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визначаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) майна.

Оскільки покупці, тобто позивачі, повністю виконали умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатили за придбане майно 5613,00 гривень, договір відповідно до частини 2 статті 227 ЦК УРСР зареєстрований в БТІ у передбаченому законом порядку, угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, сторонами досягнуто згоди зі всіх його істотних умов, позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України "Про власність", який діяв на той час, набула право власності на спірний будинок і правомірно володіє ним.

З огляду на зазначені обставини суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, оскільки з відповідачем врегулювати дане питання, а саме нотаріального оформлення договору, немає можливості.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок, то суд зазначає наступне.

Відповідно до технічного паспорта домоволодіння, складеного 06.10.1998 року Балаклійським БТІ, воно складається з житлового будинку (літ. А-1), 1948 року побудови з верандою (літ.а), сараю (літ. Б) 1956 року побудови, сараю (літ. В) 1964 року побудови, сараю (літ. Г) 1966 року побудови, літньої кухні (літ.Д) 1964 року побудови, погребу (літ.в) 1956 року, веранди (літ.д) і паркану №1.

Актом обстеження від 28.08.2017 року, складеним депутатом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області ОСОБА_5 за участі свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7., підтверджено, що ОСОБА_2 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 з 28.01.1999 року дійсно проживає в придбаному спірному домоволодінні по вул. Сунична (Пархоменко), буд.29 в смт. Савинці, Балаклійського району Харківської області, ведуть спільне господарство, користуються земельною ділянкою, підтримують будинок та господарські будівлі в належному стані. (а.с.52)

Згідно Висновку зі Звіту про незалежну експертну оцінку ринкової вартості нерухомого майна, виконаного ТОВ «Український міжрегіональний центр оцінки, експертиз та консалтингу» від 30.06.2017 року, вартість спірного домоволодіння складає 32100 гривень. (а.с.54-67)

В теперішній час право власності позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках відповідно по ? частці кожному на житловий будинок не визнається іншими особами, через що останні не мають змоги реалізувати свої права володіння та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Оскільки суд вважає позивачів власниками по ? частці спірного житлового будинку, тому їх право власності, яке не визнається, підлягає захисту, в зв'язку з чим позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213, 215,224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 47, 48, 128, 153,224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", ст. 392 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним Договір купівлі - продажу нерухомості №Н9-866, зареєстрований на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» 09.10.1998 року, а саме договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в сел. Савинці, Балаклійського району, Харківської області, вул. Пархоменко, №29, укладений між ОСОБА_1 Анатолієвною та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в рівних частках відповідно по ? частці кожному, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в сел. Савинці, Балаклійського району, Харківської області, вул. Пархоменко, №29.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ