Справа № 308/7377/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КОЖУХ О.А., БИСАГИ Т.Ю.

при секретарі ВОЛОЩУК В.І.

за участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року, -

встановила:

20.07.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» мотивуючи наступним. 06.09.2011 позивач уклав із Закарпатським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договір № 4 про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла. На підставі цього договору 06.09.2011 була видана довідка № 628 для відкриття розрахункового рахунку в «Ощадбанку».

06.09.2011 позивач уклав із банком договір № 0428 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для участі в програмі будівництва (придбання) доступного житла із отриманням державної підтримки. Відповідно до закону та умов договору, вклади фізичних осіб до ПАТ «Державний ощадний банк України» гарантуються державою. Пунктом 8.6. договору було передбачено, що внесені вкладником кошти обовязково в той же день переводяться банком виконавцеві робіт, у пункті 8.7. зазначалося, що послуги (тарифи) банку оплачені при відкритті рахунку 200 грн, у пункті 8.8. вказувалося, що тарифи банку згідно додатку 1 0. Пункти 8.6., 8.7. і 8.8. були внесені до обох примірників договору власноручно позивачем та були підписані сторонами. Пунктом 1.2.1. договору було визначено, що вкладник надає розпорядження (доручає) здійснювати договірне списання коштів з рахунку «…також на користь забудовника».

Однак, банк не виконував умови договору, накопичував та умисно не відправив гроші забудовнику, а пять місяців користувався коштами позивача в сумі 105231,86 грн. Це дало змогу ЗРУ ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» після протиправного одностороннього розірвання 24.01.2012 договору із позивачем незаконно забрати кошти позивача та кошти державної підтримки з рахунку позивача та зарахувати до бюджету м. Ужгорода.

Між тим, позивач не відмовлявся від виконання умов договору № 4, виконував їх і бажає придбати трикімнатну квартиру, оскільки має багатодітну сімю, 20 років пропрацював у правоохоронних органах і житло від держави не отримав, тоді як відповідно до Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» державна підтримка для будівництва та придбання житла надається сімям лише один раз. При цьому, зворотність коштів до бюджету відсутня.

У звязку з нецільовим використанням коштів, шахрайством із цінами за 1 кв. м граничної вартості «доступного житла» тривають справи в порядку цивільного, адміністративного, кримінального судочинства та досудового розслідування про організовану злочинну групу будівництва доступного житла. Під час слідчих дій у відповідача вилучено протиправний договір № 1/2011 від 28.01.2011 про будівництво доступного житла, зі змісту якого ясно, що відповідач та забудовник незаконно вигадали з метою отримання надприбутків формулу, за якої ціна за 1 кв. м «доступного житла» по окремих квартирах, в т.ч., по квартирі позивача, найвища і незаконно становить 6507,03 грн.

Зрозумівши відповідальність за невиконання умов договору керуючий місцевою філією «Ощадбанку» ОСОБА_2 у 2012 році намагався підписати із позивачем начебто «уточнення» до договору з банком, на що позивач не погодився. На звернення від 10.08.2015 з приводу цієї проблеми місцева філія банку не відреагувала, 02.03.2016 позивач із відповідною заявою звернувся до центрального офісу банку та до НАБУ, але отримав лише формальні відписки. У 2016 році керівництво ПАТ «Державний ощадний банк України» як на причину порушення умов договору про обслуговування коштів посилалося на договір про співпрацю № 90 від 20.10.2010, проте, такий договір укладений між іншими субєктами і не підписувався позивачем.

Таким чином, у банку виникла відповідальність щодо повернення позивачу коштів у сумі 105231,86 грн, оскільки забудовнику банк їх не відправив. Беручи до уваги, що звернення до банку та інших інстанцій не дали результату, позивач змушений звернутися до суду, у звязку з чим просить також поновити строк на оскарження неправомірних дій банку.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути на його користь з відповідача грошові кошти в сумі 105231,86 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2016 позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 102450,43 грн, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено, стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» 1024,50 грн судового збору в дохід держави.

Відповідач оскаржив рішення суду в частині задоволення позову як незаконне та необґрунтоване, просить рішення скасувати та відмовити в позові повністю. Доводи апеляції зводяться до таких.

Відповідно до законодавства, яким регулюється питання фінансування будівництва (придбання) доступного житла із наданням державної підтримки, між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» 20.10.2010 укладено договір про співпрацю № 90. За змістом законодавства та умов цього договору, державна підтримка надається за рахунок бюджетних коштів, розпорядником яких є, зокрема, зазначений Фонд.

Поточний рахунок у банку був відкритий позивачу в рамках його участі на підставі договору у програмі будівництва (придбання) доступного житла для проведення відповідних розрахунків та для обліку коштів.

За умовами договору, видаткові операції з рахунку позивача (списання коштів) у рамках участі у вищезгаданій програмі могли здійснюватися виключно на підставі листів-розпоряджень Фонду з урахуванням особливостей, передбачених умовами договору, банк згідно із договором був зобовязаний виконувати такі розпорядження Фонду.

Отже, у справі були дані про дійсний характер спірних правовідносин, зокрема, про дійсну причину відкриття банківського рахунку позивачем, на що він і сам вказує у позовній заяві, хоча й не надав суду договору щодо участі в програмі будівництва (придбання) доступного житла, тому висновок суду про начебто неможливість достеменно зясувати те, у звязку з чим був відкритий рахунок, необґрунтований.

Сума коштів, що могли бути надані позивачу як державна підтримка, була визначена у 100669,00 грн і ці кошти, що мали виключно цільовий характер, надійшли 09.09.2011, при цьому, позивачу належало внести й свої кошти в сумі 408311,00 грн, однак, фактично ним було внесено на рахунок лише 4562,86 грн.

24.01.2012 Фонд своїм листом-розпорядженням зажадав перерахування з рахунку ОСОБА_1 100669,00 грн, що банк на виконання умов договору здійснив того ж дня. 10.02.2012 банк отримав листи-розпорядження Фонду про перерахування з рахунку ОСОБА_1 1247,00 грн і 534,43 грн, ці кошти того ж дня двома платіжними дорученнями були перераховані Фонду із призначенням платежу: штрафи згідно п. 6.2. договору про обслуговування коштів від 06.09.2011. Листом-розпорядженням від 10.2.2012 Фонд просив видати з каси ОСОБА_1 гроші в сумі 2781,43 грн, які той не отримав, проте, може одержати в банку в будь-який час.

Оскільки договір, що укладався ОСОБА_1 із Фондом щодо будівництва (придбання) доступного житла, був розірваний, Фонд, відповідно, здійснив дії із повернення раніше перерахованих бюджетних коштів, підстава для перебування яких на рахунку, що відкривався ОСОБА_1, відпала, та стягнення штрафних санкцій, тобто, відносини щодо розрахунків мають місце між ОСОБА_1 і Фондом, банк же тільки здійснює технічні операції із перерахування коштів відповідно до умов договору.

Бюджетні кошти не є власністю банку, не є й власністю ОСОБА_1, останній за встановлених обставин не вправі претендувати на ці кошти, а в разі спору щодо них, як і щодо штрафних санкцій, такий може мати місце саме з Фондом, проте не з банком. Жодних правових підстав для стягнення з банку на користь позивача бюджетних коштів, що не належать жодній зі сторін у справі, немає.

Насамкінець, суд не врахував преюдиційного судового рішення, що має значення в справі, оскільки ним встановлені обставини, які підлягають врахуванню за правилами ст. 61 ч. 3 ЦПК України.

Позивач рішення суду не оскаржує, у письмових запереченнях на апеляцію вказує на її необґрунтованість, просить скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. На думку позивача, відповідач невірно тлумачить умови договору та норми законодавства, які, натомість, вказують на неправомірність дій банку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: представника відповідача ОСОБА_3, яка апеляцію підтримала, позивача ОСОБА_1, який скаргу не визнав, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Із урахуванням положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України щодо диспозитивності судового процесу та норм ст. 303 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не робить висновків щодо судового рішення по суті в частині, яка не оскаржується, та бере до уваги відповідні повязані факти і обставини, оскільки це необхідно для розгляду скарги.

Задовольняючи вимогу позову про стягнення коштів у сумі 102450,43 грн, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості та доведеності. Утім свого висновку суд дійшов унаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і погодитись із ним не можна. У справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами ЦК України щодо зобовязань, правочинів, банківського рахунку і у відповідній частині нормами законодавства щодо надання державної підтримки з метою будівництва (придбання) доступного житла у редакції, чинній на час їх виникнення.

Відповідно до ст.ст. 11-14, 202, 204, 509, 525, 526, 629 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають з договорів, можуть також виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства і повинні виконуватися належним чином; за загальним правилом, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються; правомірність правочину (договору) презюмується, він є обовязковим для виконання сторонами; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання правом не допускається.

За приписами ЦК України щодо банківського рахунка:

за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком; банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами; банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (ст. 1066 ч.ч. 1, 2, 3);

договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ст. 1067 ч. 1);

банк зобовязаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка (ст. 1068 ч. 1);

банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження; грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом (ст. 1071 ч.ч. 1, 2);

у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 ч. 1);

обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 ч. 1).

Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» установлено, що доступне житло це збудовані і ті, що будуються за державної підтримки, житлові будинки (комплекси) та квартири; державна підтримка будівництва доступного житла полягає, зокрема, у сплаті державою 30% вартості будівництва (придбання) доступного житла; державна підтримка надається з розрахунку не більш як 21 кв. м на одну особу та додатково 10,5 кв. м загальної площі житла на сімю, решту вартості житла сплачує громадянин, який уклав договір про будівництво (придбання) доступного житла, за власні кошти; Порядок надання державної підтримки та забезпечення громадян доступним житлом встановлюється КМ України (ст. 4 ч.ч. 1, 2, 3, 12).

Постановою КМ України від 11.02.2009 № 140, з урахуванням змін, внесених Постановою КМ України від 11.05.2011 № 568, що набрала чинності з 10.06.2011, був затверджений Порядок забезпечення громадян доступним житлом, яким передбачено, зокрема, що:

державна підтримка надається шляхом сплати за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджету 30% вартості нормативної площі доступного житла, при цьому громадянин вносить на свій поточний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, кошти в обсязі 70 відсотків вартості нормативної площі доступного житла (п. 4 абз. 1, 2);

виконавець заходів Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010 - 2017 роки (далі - Державна програма) для надання державної підтримки укладає: з уповноваженими ним банками - договори про співпрацю щодо відкриття та обслуговування поточних рахунків громадян для надання державної підтримки, в яких обовязково передбачається умова стосовно безспірного списання виконавцем з поточного рахунка громадянина коштів для будівництва (придбання) доступного житла; з громадянином - договір про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла, відповідно до якого громадянин доручає виконавцю розпоряджатися коштами на поточному рахунку, які складаються з суми вартості обєкта фінансування та суми винагороди (відшкодування) (п. 9 пп. 1).

Порядок використання у 2010 році коштів Стабілізаційного фонду для забезпечення житлом громадян, в тому числі військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, зокрема шляхом надання державної підтримки для будівництва і придбання доступного житла, та для здійснення компенсації Державній іпотечній установі витрат на придбання квартир для забезпечення житлом окремих категорій громадян, затверджений Постановою КМ України від 09.06.2010 № 509, що набрала чинності з 05.07.2010, теж передбачає укладання договорів на управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки, на обслуговування поточних рахунків громадян для надання державної підтримки, в яких обовязково передбачається умова щодо безспірного списання одержувачем з поточного рахунка громадянина коштів для будівництва (придбання) доступного житла (п. 6).

20.10.2010 Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі «Ощадбанк») і Державна спеціалізована фінансової установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі Фонд) уклали договір про співпрацю № 90, який визначає порядок здійснення співробітництва сторін на предмет реалізації Державної цільової соціально-економічної програми будівництва (придбання) доступного житла на 2010-2107 роки, затвердженої Постановою КМ України від 11.11.2009 № 1249 щодо надання державної підтримки для будівництва (придбання) доступного житла громадянами… (далі Державна програма) шляхом надання державної підтримки та за рахунок кредитів для будівництва і придбання доступного житла (п. 2.1.). «Ощадбанк» (у подальшому Публічне акціонерне товариство) і Фонд уклали 01.12.2010, 30.12.2010 і 24.10.2011 до договору від 20.10.2010 додаткові договори, відповідно, № 1, № 2 і № 3. Договором із урахуванням його змін передбачено, що:

державна підтримка бюджетні кошти, розпорядником за якими є Мінрегіонбуд та Фонд, у розмірі 30% нормативної вартості обєкта інвестування для окремого покупця (до 24.10.2011); державна підтримка державна підтримка будівництва (придбання) доступного житла, що полягає у сплаті за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджеті, розпорядником яких є Мінрегіон України та/або орган місцевого самоврядування, а одержувачами та виконавцями заходів Державної програми Фонд або підрозділи Фонду, 30% вартості нормативної площі доступного житла та/або надання банком або Фондом… пільгового іпотечного житлового кредиту на строк до 30 років (з 24.10.2011) (п. 1.6.);

Фонд державна спеціалізована фінансова установа, яка згідно умов цього договору здійснює цільове використання грошових коштів покупця та грошових коштів державної підтримки на будівництво (придбання) для покупця обєкта інвестування… на умовах Державної програми… (п. 1.13.);

видаткові операції за поточним рахунком покупця у період участі покупця у Державній програмі здійснюються банком виключно у відповідності до листів-розпоряджень Фонду в межах залишку коштів на ньому та впродовж періоду співпраці клієнта з Фондом…, банк перераховує визначені Фондом суми коштів на відповідні рахунки, вказані Фондом…, не пізніше наступного робочого дня після надходження листа-розпорядження Фонду… (п. 2.6.).

06.09.2011 Закарпатське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі Фонд, сторона 1) і ОСОБА_1 (сторона 2) уклали договір № 4 про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла, за умовами якого:

державна підтримка кошти державного та/або місцевого бюджету в розмірі 30% вартості нормативної площі доступного житла;

фінансування будівництва (придбання) цільове використання стороною 1 грошових коштів сторони 2 та грошових коштів державної підтримки на будівництво (придбання) для сторони 2 обєкта фінансування у обєкті будівництва шляхом договірного списання цих коштів з рахунку сторони 2 (Розділ «Визначення термінів» абз. 9, 10);

предметом договору є домовленість сторін щодо обслуговування коштів з метою фінансування будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки та отримання стороною 2 обєкта фінансування (п. 2.1.);

обєктом фінансування є 3-кімнатна квартира № 6 на 2-му поверсі 3-ї секції (підїзду) будинку за будівельною адресою м. Ужгород, вул. Університетська (п. 2.4.);

пунктами 2.4., 2.5., 2.7., 2.8., 5.1. сторони узгодили, що загальна вартість обєкта фінансування за договором складає 508980,00 грн, державна підтримка надається у розмірі 100669,00 грн, частка грошових коштів сторони 2, необхідних для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки, становить 408311,00 грн, а також сума винагороди (відшкодування) за обслуговування коштів становить 0,7% вартості договору, а саме 3562,86 грн;

для фінансування будівництва (придбання) обєкту фінансування за державної підтримки стороною 2 відкрито власний поточний рахунок; протягом 10 календарних днів з дня укладення договору сторона 2 зобовязана внести на власний поточний рахунок грошові кошти у сумі, не меншій за суму винагороди у 0,7% вартості договору (п.п. 2.9., 2.10.);

сторона 2 зобовязується не здійснювати будь-яких операцій з накопиченими на рахунку (див. п. 2.9.) коштами до моменту отримання свідоцтва на право власності на обєкт фінансування (п. 2.12.);

грошові кошти, які залишилися на рахунку сторони 2 (див. п. 2.9.), використовуються стороною 1 у порядку безспірного списання Фондом коштів для подальшого фінансування обєкта будівництва у відповідності до відсотку готовності (п. 2.14);

сторона 1 зобовязана здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку сторони 2 (див. п. 2.9.) у порядку, визначеному цим договором (п. 3.1.1. пп. 1);

сторона 2 не має права втручатися у дії сторони 1 щодо здійснення обслуговування коштів за цим договором (п. 3.2.2. пп. 4);

обслуговування коштів за цим договором припиняється у разі відмови стороною 2 від фінансування будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки (п. 4.5.);

за змістом положень абз. 4 п. 2.11., п. 6.1. договору, у разі, якщо сторона 2 не внесла на поточний рахунок належних з неї за договором коштів, договір підлягає розірванню;

у разі відмови сторони 2 від виконання умов договору сторона 2 зобовязана сплатити стороні 1 штраф у розмірі 50% від суми винагороди (відшкодування), визначеного п. 5.1. договору (п. 6.2.);

пункт 7 договору є дорученням сторони 2, що уповноважує сторону 1 представляти інтереси сторони 2 перед забудовником, банком, третіми особами тощо з питань, повязаних із фінансуванням будівництва (придбання) обєкту фінансування за державної підтримки.

06.09.2011 Фонд видав АТ «Ощадбанк» довідку за № 628 про те що ОСОБА_1 відповідає умовам, необхідним для отримання державної підтримки для будівництва (придбання) доступного житла, має намір отримати таку, у довідці вказані, зокрема, сума державної підтримки (100669,00 грн), сума власного внеску громадянина (408311,00 грн) (а.с. 31). Цього ж дня (06.09.2011) ОСОБА_1 (вкладник) уклав із ПАТ «Державний ощадний банк України» (банк) договір № 0428 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для участі в програмі будівництва (придбання) доступного житла із отриманням державної підтримки (а.с. 5). Цим договором передбачено, зокрема, що:

банк відкриває вкладнику поточний рахунок № 0428 виключно для придбання (будівництва) доступного житла за державної підтримки, обліку коштів та здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства (п. 1.1.);

вкладник надає розпорядження (доручає) банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку, зокрема, на користь Фонду (п. 1.2. пп. 1.2.1.);

операції по рахунку здійснюються з урахуванням особливостей та умов, передбачених договором про управління коштами для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки (п. 1.3.);

договірне списання грошових коштів з рахунку здійснюється банком на підставі листів-розпоряджень Фонду в межах залишку коштів на ньому (п. 2.2.);

банк зобовязується:

після надходження внеску вкладника… для будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки повідомити Фонд шляхом надання листа-повідомлення (п. 4.1. пп. 4.1.1.);

без надання додаткових документів здійснювати договірне списання коштів відповідно до листа-розпорядження Фонду не пізніше наступного робочого дня від дня надходження листа-розпорядження Фонду (п. 4.1. пп. 4.1.2.).

Договір містить рукописне доповнення пунктами 8.6., яким передбачено, що внесені вкладником кошти обовязково в той же день переводяться банком виконавцеві робіт, 8.7., де зазначалося, що послуги (тарифи) банку оплачені при відкритті рахунку 200 грн, 8.8., у якому вказувалося, що тарифи банку згідно додатку 1 0.

Особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 ЦПК України); кожна сторона зобовязана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обовязок доказування предявлених вимог лежить на позивачеві і таке не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, ст.ст. 57-61 ЦПК України).

Попри те, що на відповідні обставини і правочини сторони посилалися як на підстави своїх вимог і заперечень (а.с. 1-3, 23-29 та ін.), на час розгляду справи судом першої інстанції у ній були відсутні копії договору від 20.10.2010 (із наступними змінами) № 90 про співпрацю між «Ощадбанком» Фондом і договору від 06.09.2011 № 4 між Фондом і ОСОБА_1 про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла. Суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 10 ч. 4, ст. 160 ч. 2, ст. 179 ч. 1, ст. 213 ч. 3 та інших норм ЦПК України вирішив спір не перевіривши із належною повнотою доводи сторін, без урахування цих документів, тоді як такі мають значення в справі, оскільки питання руху коштів за рахунком, відкритим у звязку із участю позивача у програмі будівництва (придбання) доступного житла із отриманням державної підтримки, та виконання зобовязань регулюються у відповідній частині положеннями усіх наведених вище договорів. Зазначені договори були приєднані до справи апеляційним судом на виконання вимог цивільного процесуального закону щодо перевірки доводів сторін, повноти і всебічності зясування обставин справи: копія договору від 20.10.2010 № 90 із додатками була надана відповідачем, копія договору від 06.09.2011 № 4, оскільки не була надана позивачем, була одержана з витребуваної для цього справи № 712/2748/2012 (а.с. 184).

Укладаючи вищевказані договори, сторони ґрунтувалися на положеннях чинного на відповідний час законодавства, яким були врегульовані питання, повязані з наданням державної підтримки для забезпечення громадян доступним житлом, посилалися на відповідні нормативні акти.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 26.09.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗРУ ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ «Житловий комплекс Ужгородського національного університету», ОСОБА_4 і ПАТ «Державний ощадний банк України», про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії (а.с. 44-63), залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2015 (а.с. 64-67), встановлені, серед іншого, такі факти і обставини:

06.09.2011 ОСОБА_1 вніс на рахунок № 0428, відкритий в Закарпатському облуправлінні «Ощадбанку» за програмою «Доступне житло», 3562,86 грн винагороди за обслуговування коштів, що становить 0,7% від загальної вартості квартири, 08.09.2011 він вніс на цей рахунок 1000,00 грн як поповнення коштів за програмою «Доступне житло», чим частково сплатив власний внесок, а 09.09.2011 Фонд вніс на цей рахунок 100669,00 грн як визначену договором суму державної підтримки для будівництва доступного житла;

заявами від 05.10.2011, від 08.12.2011 і від 03.01.2012 позивач поставив перед відповідачем питання про внесення змін до договору від 06.09.2011 № 4 та до довідки, що була видана для предявлення до «Ощадбанку», чим ініціював спір із Фондом;

листом від 12.01.2012 № 21 Фонд повідомив ОСОБА_1 про розірвання договору від 06.09.2011 № 4 у звязку з невиконанням ним умов договору, датою розірвання договору є 12.01.2012;

станом на 22.12.2011 залишок коштів на поточному рахунку ОСОБА_1 складав 105231,86 грн, у період з 06.09.2011 по 12.01.2012 ОСОБА_1 окрім сплати 4562,86 грн інших коштів на виконання умов договору від 06.09.2011 № 4 не сплачував, 24.01.2012 Управління фонду повернуло до Державного бюджету 102496,00 грн.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 до Фонду про повернення на рахунок позивача в «Ощадбанку» 100669,00 грн державної підтримки для будівництва доступного житла по програмі «Доступне житло», що була надана на виконання договору від 06.09.2011 № 4, рішенням апеляційного суду відмовлено.

Наявним у справі листом-розпорядженням Фонду від 24.01.2012 № 1, надісланим до «Ощадбанк», зафіксовано вимогу про перерахування на рахунок Фонду 102496,00 грн, з яких 100669,00 грн з рахунку ОСОБА_1 і 1827,00 грн з рахунку ОСОБА_4, на виконання цієї вимоги банк платіжним дорученням від 24.01.2012 перерахував з рахунку ОСОБА_1 100669,00 грн Фонду на рахунок у ГУ ДКСУ у Закарпатській області (а.с. 33, 34). Листами-розпорядженнями Фонду від 10.02.2012 № 5 і № 6 Фонд предявив банку вимоги про перерахування з рахунку ОСОБА_1 штрафів згідно п. 6.2. договору від 06.09.2011 у сумах, відповідно, 534,43 грн і 1247,00 грн (що разом складає 1781,43 грн, тобто, 50% від суми винагороди (відшкодування) за обслуговування коштів (3562,86 грн)), ці кошти платіжними дорученнями від 10.02.2012 були перераховані на рахунок Фонду в ПАТ «Промінвестбанк» (а.с. 35-38). Фонд 10.02.2012 надіслав до «Ощадбанку» і лист-розпорядження № 7, яким просив видати ОСОБА_1 з каси 2781,43 грн (а.с. 39). Усі вищеперераховані операції щодо руху коштів по рахунку ОСОБА_1 в «Ощадбанку» відображені у банківській виписці (а.с. 40).

Таким чином, на рахунок № 0428, відкритий ОСОБА_1 у підрозділі «Ощадбанку» на підставі договору від 06.09.2011 № 0428, надійшли від Фонду 100669,00 грн бюджетних коштів державної підтримки, призначених для фінансування будівництва доступного житла, та 4562,86 грн, сплачених ОСОБА_1, з яких його власний внесок у будівництво склав 1000,00 грн, а всього 105231,86 грн. Тож внесок, який ОСОБА_1 належало зробити за рахунок свої власних коштів у сумі 408311,00 грн, він не зробив. З рахунку були повернуті до бюджету на рахунок Фонду у підрозділі Держказначейства 100669,00 грн, на рахунок фонду ПАТ «Промінвестбанк» 1781,43 грн штрафів, стягнутих на підставі п. 6.2. договору від 06.09.2011, кошти, що належать ОСОБА_1, залишилися на рахунку в сумі 2781,43 грн, щодо яких 10.02.2012 надійшло розпорядження про видачу позивачу, але які ним не одержані, можливість їх отримання в будь-який час підтверджена стороною відповідача і в апеляційному суді. Сума у 102450,43 грн, стягнута рішенням суду першої інстанції з «Ощадбанку» на користь ОСОБА_1, складається зі 100669,00 грн, повернених до бюджету, і 1781,43 грн стягнених штрафів.

Враховуючи вищевикладені обставини, оцінюючи наявні докази та матеріали справи в сукупності, колегія суддів приходить до таких висновків.

Грошові кошти в якості державної підтримки для будівництва (придбання) доступного житла надаються за рахунок державного та/або місцевого бюджету лише в рамках правовідносин, що виникають у звязку з участю громадянина у Державній програмі, в порядку, передбаченому відповідними нормативними актами і договорами та за умови виконання учасниками цих правовідносин відповідних приписів і зобовязань. Такі кошти мають виключно цільове призначення, яке полягає у фінансуванні у визначеній частині вартості будівництва (придбання) доступного житла, їх розпорядником є Фонд як виконавець заходів Державної програми.

У рамках участі громадянина в Державній програмі та виконання заходів, спрямованих на її реалізацію, були укладені відповідні договори між Фондом, «Ощадбанком» і ОСОБА_1, які з урахуванням умов, установлених законодавством, визначили конкретні порядок і особливості участі сторін у цих правовідносинах, їх права, обовязки, відповідальність тощо. Зокрема, питання розпорядження коштами на рахунку, відкритому для фінансування будівництва доступного житла в банку, руху коштів були врегульовані договором від 06.09.2011 № 4 про обслуговування коштів для будівництва (придбання) доступного житла, укладеним Фондом із ОСОБА_1, і договором від 06.09.2011 № 0428 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для участі в програмі будівництва (придбання) доступного житла із отриманням державної підтримки. Вчиняючи ці правочини, ОСОБА_1 здійснив своє волевиявлення, узгоджував умови договорів, певною мірою виконував їх тощо (ст. 202 ч. 1, ст. 203 ч.ч. 1, 2, 3, 5, ст. 626 ч. 1, ст.ст 627, 638 ЦК України).

Ці договори передбачали обовязок «Ощадбанку» виконувати вимоги Фонду про списання коштів з рахунку, відкритого ОСОБА_1, оформлені листами-розпорядженнями, ОСОБА_1 доручив «Ощадбанку» здійснювати договірне списання коштів на користь Фонду та погодився, крім іншого, із тим, що не має права втручатися у дії Фонду щодо здійснення обслуговування коштів, з яких фінансується будівництво доступного житла за державної підтримки, та із тим, що обслуговування таких коштів припиняється у разі його відмови від фінансування будівництва (придбання) доступного житла за державної підтримки.

Поза правовідносинами, що виникають у звязку з участю громадянина у Державній програмі, надання бюджетних коштів у якості державної підтримки для будівництва (придбання) доступного житла, використання, рух таких коштів і т.ін. не передбачено. Оскільки правовідносини між Фондом і ОСОБА_1 у звязку з участю останнього у Державній програмі припинилися 12.01.2012, правові підстави для надання відповідної державної підтримки та перебування таких коштів на банківському рахунку, що відкривався саме з визначеною метою, перестали існувати. «Ощадбанк» правомірно, виходячи з вимог законодавства та умов договору виконав письмові вимоги Фонду щодо повернення бюджетних коштів у сумі 100669,00 грн і так само виконав обовязкові для нього умови договору стосовно перерахування Фонду 1781,43 грн, що їх той стягнув як штрафи.

Правова позиція позивача щодо відсутності підстав для повернення коштів, про які йдеться, до бюджету, необхідності стягнення 102450,43 грн на його користь з «Ощадбанку» не ґрунтується на законі, не враховує дійсного характеру спірних правовідносин і встановленого в справі. Належним результатом використання коштів державної підтримки разом із коштами громадянина, який бере участь у Державній програмі, є забезпечення цим передбаченим спеціальним порядком громадянина житлом. Ані законодавством, ані договорами не передбачено передачу грошових коштів державної підтримки у власність громадянину як таку. Тим часом, задоволення вимоги позову про стягнення коштів означає по суті надання їх у розпорядження ОСОБА_1 без урахування факту припинення правовідносин, які за відповідних умов уможливлювали використання цих коштів, при цьому, за рахунок «Ощадбанку». Право власності, інші майнові права набуваються в порядку, визначеному законом, і лише як такі підлягають захисту; ніхто не може бути протиправно позбавлений майнового права або обмежений у його здійсненні; ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ст.ст. 19, 41, 55 Конституції України, ст.ст. 11, 14, 316-319, 321, 328, Глави 29, 30 ЦК України).

За встановлених у справі обставин, ОСОБА_1 не має підстав для набуття прав на кошти, що свого часу надавалися як державна підтримка для будівництва (придбання) доступного житла (бюджетні кошти), за рахунок коштів (іншого майна) «Ощадбанку», який, виконавши вимоги законодавства, умови договорів і здійснивши операції щодо перерахування коштів у правовідносинах, що виникли між ОСОБА_1 і Фондом, не має правових підстав і обовязку відповідати своїм майном перед позивачем. Те саме стосується і перерахованих встановленим порядком сум штрафів (коштів, належних Фонду з ОСОБА_1І.), усі вищезазначені кошти були переказані «Ощадбанком» за розпорядженнями Фонду. У контексті наведеного рукописні доповнення до договору від 06.09.2011, укладеного з «Ощадбанком», на які посилається позивач, на викладені вище висновки не впливають, і, поза тим, суд констатує, що зміст рукописного п. 8.6. не узгоджується із нормами законодавства та іншими умовами договорів щодо порядку внесення коштів вкладником, розпорядження коштами, а також, оскільки стосується саме внесених вкладником коштів, позивач не враховує, що відповідного внеску він не зробив.

Суд першої інстанції не встановив належним чином обставин справи, не перевірив доводів сторін, не врахував характеру та суті спірних правовідносин, зокрема, й того, що розпорядження відповідними коштами, їх перерахування здійснювалися з урахуванням особливостей, установлених нормами спеціального законодавства та договорами, на що, власне, погодився позивач і що узгоджується з положеннями ст.ст. 6, 627, 1066, 1067, 1071, 1074 ЦК України, які передбачають можливість відповідного відступу від загальних правил, якими регулюються відносини стосовно договору банківського рахунку. Рішенням суду у відповідній частині порушуються майнові права «Ощадбанку», тоді як правових підстав для позбавлення відповідача майна, прав на нього немає, а майнові права банку підлягають захисту. Рішення суду в оскарженій частині не відповідає вимогам ст.ст. 212-215 ЦПК України, з тих підстав, з яких відповідна вимога була предявлена, вона не була обґрунтована та доведена.

Відтак, з урахуванням положень ст. 303 ч. 1 ЦПК України та на підставі ст. 309 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 цього Кодексу апеляцію, доводи якої заслуговують на увагу, слід задовольнити, рішення суду в оскарженій частині скасувати, у стягненні коштів у сумі 102450,43 грн відмовити.

Керуючись ст. 303 ч. 1, ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року в частині задоволення вимоги позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів у сумі 102450,43 грн (сто дві тисячі чотириста пятдесят гривень 43 коп.) скасувати, у стягненні цих коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді