09.08.17
Провадження № 2/235/1694/17
Справа № 235/3584/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Придворовій В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 (не з»явилися)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 25.07.2017 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.. Шосейна, 140, на підставі договору купівлі-продажу будинку від 20.05.1980 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійського державного нотаріального округу.

13.06.2000 року позивач приватизував земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок.

Крім позивача у вказаному будинку зареєстрована його дружина ОСОБА_3.

03.05.2015 року ОСОБА_3 переїхала на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повертатися назад до України та проживати за місцем своєї реєстрації вона не бажає, так як отримала там вид на проживання.

Факт не проживання відповідача в будинку за адресою: Донецька область,м.Покровськ, вул.. Шосейна, 140 підтверджується актом з місця реєстрації від 13.07.2017 року, складеного головою квартального комітету № 43 м.Покровська.

Оскільки відповідач не виявляє наміру і бажання повертатися до будинку, в якому вона значиться зареєстрованою, не проживає в спірному будинку без поважних причин, не робить платежів за комунальні послуги, не приймає участі в ремонті та утриманні будинку, то це свідчить про те, що втратила інтерес до даного житлового приміщення.

На теперішній час у позивача виникла необхідність продати вказаний будинок та переїхати на постійне місце проживання у Білорусію. У звязку з тим, що в будинку зареєстрована відповідач, то позивач не може укласти договір купівлі-продажу будинку.

Відповідач вислала позивачу з Білорусі нотаріально посвідчену згоду на продаж будинку.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлена належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.. Шосейна, 140, на підставі договору купівлі-продажу будинку від 20.05.1980 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійського державного нотаріального округу (а.с.7-9).

13.06.2000 року позивач приватизував земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок (а.с.11).

Крім позивача у вказаному будинку зареєстрована його дружина ОСОБА_3 (а.с.13-15).

03.05.2015 року ОСОБА_3 переїхала на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повертатися назад до України та проживати за місцем своєї реєстрації вона не бажає, так як отримала там вид на проживання.

Факт не проживання відповідача в будинку за адресою: Донецька область,м.Покровськ, вул.. Шосейна, 140 підтверджується актом з місця реєстрації від 13.07.2017 року, складеного головою квартального комітету № 43 м.Покровська (а.с.12).

Оскільки відповідач не виявляє наміру і бажання повертатися до будинку, в якому вона значиться зареєстрованою, не проживає в спірному будинку без поважних причин, не робить платежів за комунальні послуги, не приймає участі в ремонті та утриманні будинку, то це свідчить про те, що втратила інтерес до даного житлового приміщення.

На теперішній час у позивача виникла необхідність продати вказаний будинок та переїхати на постійне місце проживання у Білорусію. У звязку з тим, що в будинку зареєстрована відповідач, то позивач не може укласти договір купівлі-продажу будинку.

Відповідач вислала позивачу з Білорусі нотаріально посвідчену згоду на продаж будинку (а.с.17).

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.. 391 ЦК України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном».

Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 72, 150, 156 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 321, 386, 391, Цивільного кодексу України, ст.ст.6, 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 12, 15, 16, 109, 118-120 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.. Шосейна, буд. 140.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: