Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1416/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

20.07.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Авраменко Т.М., Чельник О.І.

секретар Бодопрост М.М.

за участю представників сторін, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Креатив» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Креатив» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року Приватне акціонерне товариство «Креатив» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач в обґрунтування позову зазначав, що в серпні 2015 року у зв'язку із зміною власників групи компаній «Креатив» у ПрАТ «Креатив» змінилося керівництво, у зв'язку з чим було здійснено інвентаризацію активів, аудити та перевірки фінансової та юридичної документації, за результатами яких виявлено численні факти фінансових зловживань, в тому числі безоплатне присвоєння елітних автомобілів, що належали товариству, загальною вартістю 2 млн. 051тис. 039 грн.58 коп..

В період з 2010 року по 2012 рік товариство набуло у власність елітні автомобілі: Porsche Cayenne S (Leistung 294 KW Modell 970420 № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 за контрактом № 5 від 05 травня 2010 року та автомобіль Мерседес Бенц CLS 63 AMG Coupe № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 VIN НОМЕР_3 за договором купівлі-продажу № 03-01126 від 06 листопада 2012 року.

В подальшому ці транспортні засоби були передані у власність ОСОБА_2: згідно довідки - рахунку № 578372 від 17 липня 2014 року передано автомобіль Мерседес Бенц CLS 63 вартістю 1 236 153,39 грн., а згідно довідки - рахунку № 781219 від 21 січня 2015 року, передано автомобіль Porsche Cayenne S вартістю 814 886,19 грн., при цьому, жодних коштів за відчуження транспортних засобів від відповідача на рахунки товариства не надходило.

Раніше позивач звертався до суду з позовом до відповідача про витребування транспортних засобів з чужого незаконного володіння. Проте, в задоволенні позову відмовлено.

Даними бухгалтерського обліку товариства та довідкою товариства № 84 від 21 листопада 2016 року підтверджується, що відповідач не здійснив оплату товариству за вказані транспортні засоби, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ Креатив» заборгованість в розмірі 2 051 039,58 грн. (а.с. 3-6).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними (а.с. 125-133).

В апеляційній скарзі ПрАТ «Креатив» просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю (а.с. 150-154).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, а представник відповідача заперечив проти них і просив рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 17 липня 2014 року ПрАТ «Креатив» продало, а ОСОБА_2 купив автомобіль марки МERCEDES-BENZ CLS 63 AMG, кузов НОМЕР_3 вартістю 1 млн. 236 тис. 153 грн. 39 коп. без ПДВ, що підтверджується довідкою - рахунком Серії № ВІА №578372 від 17 липня 2014 року, виданої на ім'я ОСОБА_2 (а.с.9).

21 січня 2015 року ПрАТ «Креатив» продало, а ОСОБА_2 купив автомобіль марки Porsche Cayenne S (Leistung 294 KW Modell 970420 № шасі НОМЕР_4, вартістю 814 886 грн. 99 коп. в т.ч.ПДВ, що підтверджується довідкою - рахунком Серії їВІА № 781219 від 21 січня 2015 року (а.с.8).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає, або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як підставу для стягнення з відповідача вартості автомобілів, позивач зазначав невиконання покупцем обов'язку щодо сплати коштів за транспортні засоби.

На підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, позивачем надано довідку № 1104-13/Кр від 21 листопада 2016 року про те, що оплата за договорами купівлі-продажу автомобілів від 17 липня 2014 року та 21 січня 2015 року до ПрАТ «Креатив» не надходила (а.с.7), довідки-рахунки від 17 липня 2014 року та від 21 січня 2015 року.

Заперечуючи позовні вимоги та на підтвердження факту сплати на рахунок ПрАТ «Креатив» грошових коштів, відповідач надав копію договору поставки № 1022/с від 29 липня 2013 року, додаткову угоду № 1 від 17 липня 2014 року, додаткову угоду № 2 від 21 січня 2015 року до цього договору поставки, акт прийому-передачі автотранспортного засобу від 17 липня 2014 року, акт прийому-передачі автотранспортного засобу від 21 січня 2015 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 164 від 29 липня 2013 року (а.с.55-56, 57,58,59,60).

Так, відповідно до умов, укладеного 29 липня 2013 року між ПрАТ «Креатив»в особі генерального директора ОСОБА_4, як Продавцем, та ОСОБА_2, як Покупцем, договору поставки №1022/с, Продавець зобов'язується поставити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар в асортименті, вказаному в п.1.2 даного Договору, а саме: шрот соняшниковий, кількістю 500 тон, вартістю 950 000 грн. 00 коп., пресовану нерафіновану соняшникову олію і екстракційну соняшникову олію, кількістю 170 000 тон, вартістю 1 156 000 000 грн.на умовах EXWСклад продавця (Інкотермс 2010) на адресу: м. Кіровоград, просп. Промисловий, 19, зі строком поставки до 31 грудня 2013 року (п.п.1.1. п.1, п.п.3.1, 3.2, 3.3 п.3 договору). Згідно п.п.3.8 п.3 договору загальна сума договору становить 2 106 000, 00 грн. в т.ч. ПДВ.

Покупець за умовами договору зобов'язується провести оплату за товар на умовах 100% передоплати в розмірі, зазначеному в п.3.8 даного Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця або внесенням грошових коштів в касу продавця на підставі рахунку-фактури в строк до 31 липня 2013 року (п.п.4.1 п.4 договору).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 164 від 29 липня 2013 року ПрАТ «Креатив» прийняло від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2 106 000,00 грн. в рахунок оплати згідно договору № 1022/с від 29 липня 2013 року (а.с.60).

Як свідчить журнал судового засідання, аудіо запис фіксування судового засідання та пояснення представників сторін, оригінал цієї квитанції було досліджено судом першої інстанції, та встановлено, що надана відповідачем копія квитанції, відповідає оригіналу квитанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За згодою сторін допускається зміна або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.651 ЦК України).

У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюється відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч.1 ст.653 ЦК).

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 17 липня 2014 року між ПрАТ «Креатив»в особі генерального директора ОСОБА_4, як Продавцем, та ОСОБА_2, як Покупцем, було укладено додаткову угоду №1 до договору поставки №1022/с від 29 липня 2013 року, відповідно до умов якої у зв'язку з неможливістю продавцем виконати взяті на себе зобов'язання по поставці шрота та соняшникової, пресованої нерафінованої олії або екстракційної соняшникової олії в кількості та асортименті, визначених в договорі поставки №1022/с від 29 липня 2013 року, сторони дійшли згоди про часткове погашення заборгованості перед покупцем способом передачі з балансу ПрАТ «Креатив» у власність ОСОБА_2 легкового автомобіля марки Мерседес Бенц CLS 63 AMG Coupe № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 VIN НОМЕР_3, седан В, державний номер НОМЕР_2, балансовою вартістю автомобіля на момент передачі 1 236 153,39 грн.. Крім того, сторони домовилися про продовження строку взаємних обов'язків, у зв'язку з чим внесли зміни в п.3.3 Договору, за яким строк поставки товару становить до 01 лютого 2015 року (п. п. 1,3 Додаткової угоди №1) (а.с.56).

На виконання умов Додаткової угоди №1 від 17 липня 2014 року до договору поставки №1022/с від 29 липня 2013 року складено акт прийому-передачі автотранспортного засобу від 17 липня 2014 року, відповідно до якого ПрАТ «Креатив» передає, а ОСОБА_2 приймає автотранспортний засіб - автомобіль марки Мерседес Бенц CLS 63 AMG Coupe № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 VIN НОМЕР_3, седан В, державний номер НОМЕР_2, колір - металік (а.с.57).

21 січня 2015 року між ПрАТ «Креатив» в особі генерального директора ОСОБА_4, як Продавцем, та ОСОБА_2, як Покупцем, укладено додаткову угоду № 2 до договору поставки №1022/с від 29 липня 2013 року, за умовами якої у зв'язку з неможливістю виконати Продавцем взяті на себе зобов'язання по поставці шрота та соняшникової, пресованої нерафінованої олії або екстракційної соняшникової олії в кількості та асортименті, визначених в договорі поставки № 1022/с від 29 липня 2013 року, сторони дійшли згоди про часткове погашення заборгованості перед покупцем способом передачі з балансу ПрАТ «Креатив» у власність ОСОБА_2 легкового автомобіля марки Porsche Cayenne S (Leistung 294 KW Modell 970420 № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, балансовою вартістю 814 886,19 грн. (а.с.58).

Пунктом 2 цієї додаткової угоди № 2 сторони погодили, що зобов'язання за договором №1022/с вважаються виконаними, претензій майнового характеру сторони один до одного не мають.

Актами прийому -передачі автотранспортного засобі від 17 липня 2014 року та від 21 січня 2015 року підтверджується виконання умов Додаткової угоди № 1 від 17 липня 2014 року та № 2 від 21січня 2015 року до договору поставки № 1022/с від 29 липня 2013 року та факт передачі ПрАТ «Креатив» і прийняття ОСОБА_2 автомобілів марки Porsche Cayenne S (Leistung 294 KW Modell 970420 № шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, Мерседес Бенц CLS 63 AMG Coupe № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 VIN НОМЕР_3, седан В, державний номер НОМЕР_2 (а.с.57,59).

Право продажу автомобіля, крім примусового продажу та інших випадків, передбачених законом, належить власнику транспортного засобу. Договір купівлі-продажу від імені підприємства укладає особа, яка має на це відповідні повноваження.

В суді першої інстанції сам позивач надав протокол № 12 засідання наглядової ради ПрАТ «Креатив» від 22 квітня 2014 року та протокол № 31 засідання наглядової ради ПрАТ «Креатив» від 19 вересня 2014 року, якими підтверджується факт прийняття рішення про надання згоди на відчуження шляхом продажу належних ПрАТ «Креатив» автомобілів та визначено особу, уповноважену на проведення переговорів, погодження умов, укладання та вчинення інших дій від імені товариства, стосовно укладення та виконання товариством договорів купівлі-продажу транспортних засобів та інших пов'язаних із ними документів підписання від імені ТОВ договорів купівлі-продажу, а саме Генеральному директору товариства - ОСОБА_4 із правом передачі повноважень на підстав довіреності (а.с.82-83).

Заперечуючи проти доводів відповідача, представник позивача зазначав, що договір поставки № 1022/с від 29 липня 2013 року та додаткові угоди до нього між сторонами не укладались та відповідно позивачем не підписувалися. За даними регістрів бухгалтерського обліку ПрАТ «Креатив», зазначений відповідачем договір поставки №1022/с від 29 липня 2013 року не значиться, відсутні також будь-які оплати за договором, що свідчить про фіктивність даного договору поставки.

Відповідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З урахуванням презумпції правомірності правочину, яка не спростована позивачем в установленому законом порядку, пояснення представника позивача і доводи апеляційної скарги про те, що договір поставки є фіктивним, не можуть бути підставою для висновку про його недійсність.

Пояснення представника позивача про те, що договір поставки № 1022/с від 29 липня 2013 року не укладався між сторонами, без надання належних, допустимих та безспірних доказів про це, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що оплати за транспортні засоби не було і не могло бути у зв'язку з тим, що постановою правління НБУ від 06.06.2013 року № 210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» встановлено обмеження щодо готівкових розрахунків для фізичної особи з підприємством (підприємцем) протягом одного дня за товари (роботи, послуги) у розмірі 150 000 грн. 00 коп., тому позивач не приймав та не міг приймати від відповідача за прибутковим касовим ордером готівки понад два мільйони гривень, оскільки такі дії суперечили вимогам законодавства, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положеннях законодавства, яке регулювало спірні правовідносини на час їх виникнення.

Відповідно до п.8 постанови правління НБУ № 210, ця постанова набирає чинності з 01 вересня 2013 року.

В період спірних правовідносин щодо внесення на рахунок ПрАТ грошових коштів, а саме 29 липня 2013 року, діяла постанова НБУ від 09.02.2005 року № 32 «Про встановлення граничної суми готівкового розрахунку», в якій відсутні положення про встановлення добового ліміту розрахунку фізичної особи з юридичною особою.

Доводи позивача про те, що бланки квитанцій до прибуткового касового ордеру в такій формі, в якій надав відповідач (а.с.60) не використовувались товариством, є необґрунтованими та недоведеними.

Оприбуткування готівки - це проведення підприємством обліку готівки в касі на повну суму її фактичного надходження у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Для оформлення надходжень готівки до каси підприємств (юридичних осіб) застосовується первинний документ - прибутковий касовий ордер, бланк якого затверджено постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року про затвердження Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні ( з урахуванням змін - за постановою НБУ від 29.04.2009 р. № 252).

Приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами засвідчує відривна частина прибуткового касового ордеру, що завіряється підписом головного бухгалтера, касира та печаткою - видається особі, що внесла готівкові кошти.

Основна частина прибуткового касового ордеру - без відривної частини - з підписами касира та головного бухгалтера є первинним документом, що свідчить про факт здійснення господарської операції на підприємстві, тобто про надходження готівкових коштів.

Прибуткові касові ордери до передавання в касу реєструються бухгалтером у журналі реєстрації прибуткових касових документів.

При здійсненні касових операцій щодо прийняття готівки чи її видачі, ведеться касова книга, а також книга обліку доходів і витрат, що застосовується відповідно до законодавства України про відображення руху готівки.

Положенням передбачено, що підприємства за умови забезпечення належного зберігання касових документів можуть вести касову книгу в електронній формі за допомогою комп'ютерних засобів. Програмне забезпечення, за допомогою якого ведеться касова книга, має забезпечувати візуальне відображення і роздрукування кожної з двох частин аркуша касової книги ("Вкладний аркуш касової книги" та "Звіт касира"), які за формою і змістом мають відтворювати форму та зміст касової книги в паперовій формі.

Записи в касовій книзі здійснюються на підставі відповідної інформації з касових документів. Записи в касовій книзі мають робитися до початку наступного робочого дня (тобто із залишками на кінець попереднього дня), а також містити всі реквізити, що передбачені формою касової книги. Сторінки касової книги мають

нумеруватися автоматично в порядку зростання з початку року.

У разі роздрукування "Вкладного аркуша касової книги" у кінці місяця має автоматично роздруковуватися загальна кількість аркушів касової книги за цей місяць, а в разі роздрукування в кінц року - їх загальна кількість за рік.

Після роздрукування "Вкладного аркуша касової книги" і "Звіту касира" касир зобов'язаний перевірити правильність складання цих документів, підписати їх і передати "Звіт касира" разом з відповідними касовими документами до бухгалтерії під підпис у "Вкладному аркуші касової книги". "Вкладний аркуш касової книги" протягом року зберігається

касиром окремо за кожний місяць. Після закінчення календарного року (або залежно від потреби) "Вкладний аркуш касової книги" формується в підшивки в хронологічному порядку. Загальна кількість аркушів за рік засвідчується підписами керівника і головного бухгалтера підприємства - юридичної особи, а підшивки формуються в

книгу, яка скріплюється відбитком печатки підприємства (юридичної особи).

Після закінчення календарного року касова книга на

електронних носіях має передаватися для зберігання відповідно до законодавства України.

Матеріалами справи підтверджується, що суд роз'яснював представнику позивача положення ст.10,60, 59 ЦПК України, а також наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних дій щодо надання доказів.

Проте, будь-які первинні бухгалтерські документи на підтвердження обґрунтування позову та спростування доводів відповідача, наданої ним квитанції до прибуткового касового ордеру № 164 від 29 липня 2013 року про внесення коштів на рахунок товариства, позивачем в суді першої інстанції надано не було .

Не надані такі докази і в суді апеляційної інстанції.

Згідно матеріалів справи, автомобіль до продажу рахувався на балансі товариства, тому у разі його відчуження, мали б бути здійснені відповідні бухгалтерські операції з відображенням його зняття з балансу, відчуженням, даних щодо надходження коштів і в якій сумі або їх ненадходження з зазначенням заборгованості. У разі ненадходження коштів (неотримання підприємством доходу), відомості про це мають бути відображені в первинних бухгалтерських документах та фінансових звітах, що подаються в тому числі до податкових органів.

Отже обставини, на які посилається позивач, мають бути підтверджені належними та допустимими доказами - первинними бухгалтерськими документами, що містять повну, правдиву та неупереджену інформацію про фінансове

становище, результати діяльності та рух грошових коштів

підприємства.

Копії прибуткових касових ордерів та квитанції до них від 29 липня 2013 року, ксерокопія касової книги на 2013 рік, які надав позивач, не є належними доказами, оскільки не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, як передбачено Положенням про ведення касових операцій та Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Посилаючись на виявлення факту фінансових зловживань попереднього керівництва товариства, на проведення інвентаризації активів, аудиту та перевірки фінансової документації, в ході яких було, як стверджує позивач, виявлено несплату коштів за автомобілі, позивач в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надав відповідні безспірні докази.

За таких обставин суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Креатив» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 травня 2017 року року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

О.І.Чельник