Справа № 495/4886/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 листопада 2017 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа виконавчий комітет Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, зацікавлена особа виконавчий комітет Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті.

В судове засідання представник заявниці не зявився, але надав заяву згідно якої заяву підтримує, просив задовольнити, судове засідання провести без фіксації технічними засобами та у його відсутність.

В судове засідання представник зацікавленої особи не зявився, але надав заяву згідно якої просив справу розглянути в його відсутність та відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Батько заявниці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Крим.

20 вересня 2014 року батько заявниці ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АЯ №516711 від 20.01.2015 року.

За життя померлий ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 0,52 га. в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №608402 та земельної ділянки площею 0,52 га. в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №608403.

На теперішній час заявниця ОСОБА_1 не має можливості оформити спадщину, яка відкрилась після смерті батька, оскільки його смерть була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, що є територією тимчасово непідконтрольною українській владі, крім того, свідоцтво про смерть складено російською мовою та суперечить чинному законодавству України.

Згідно розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м.Донецьк та м.Луганськ відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову у виплаті грошових коштів на поховання. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у зясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України.

Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сел Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідност.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України, та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: - документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024.

Заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України і така заява розглядається судами невідкладно, згідно ч.1 ст.257-1 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 256, 257, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 Іванівни, зацікавлена особа виконавчий комітет Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4 Молдавської РСР (на теперішній час с.Сеїць Каушанського району республіки Молдови) помер 20 вересня 2014 року у м.Саки Республіка Крим.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя