Справа № 715/104/17
Провадження № 2/715/179/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді Цуркана В.В.
при секретарі судового засідання Майщук С.В.
представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Чабана С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за користування приміщенням, -
В С Т А Н О В И В :
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за користування приміщенням.Посилається на те, що 02 липня 2015 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір оренди № 271/2015-п нерухомого військового майна, розташованого в АДРЕСА_1 , військове містечко № НОМЕР_1 , буд.4 ( літ.А), строком по 30 червня 2016 року із оплатою в розмірі 655,74 грн. в місяць, в тому числі ПДВ 109 грн. 29 коп. Зазначене майно було передано відповідачу згідно акту приймання-передачі від 02 липня 2015 року. Так, згідно п. 1.1 даного договору, позивач зобов`язується протягом 12 місяців з моменту підписання цього договору провести процедуру укладення в майбутньому Основного договору оренди нерухомого військового майна військового містечка № НОМЕР_1 .

Зазначає, що відповідач орендоване приміщення не повернув і не передав згідно акту приймання-передачі, КЕВ м. Чернівці листами від 03 червня 2016 року № 1388 та від 02 липня 2016 року № 1657 попередив, що в разі невиконання обов`язку щодо вивільнення приміщень та повернення орендованого, буде нараховуватись неустойка в розмірі подвійної плати за час прострочення користування приміщенням. Вказує, що у відповідачки виникла заборгованість по нарахованій неустойці в сумі 12 051,98 грн. Листом КЕВ м. Чернівці №3014 від 26 вересня 2017 року було надіслано на адресу відповідача претензію з проханням погасити заборгованість. Просять стягнути з відповідача на їх користь неустойку по орендній платі за користування нежитловим приміщенням площею 608,30 кв.м. в будівлі № 4 військового містечка № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 8 436 грн. 24 коп.

14.03.2017 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці надав суду заяву про збільшення позовних вимог, а сааме просили стягнути з ОСОБА_2 на їх користь неустойку по орендній платі за користування нежитловим приміщенням площею 608,30 кв.м. в будівлі № 4 військового містечка № НОМЕР_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 16872,98 грн., оскільки з моменту пред`явлення позовної заяви до суду збільшилася сума заборгованості ОСОБА_2 перед КЕВ м. Чернівці на суму 8436,74 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, які викладені у запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 02 липня 2015 року між КЕВ м. Чернівці та ОСОБА_2 був укладений попередній договір оренди № 271/2015-п нерухомого військового майна, розташованого в Чернівецькому гарнізоні за адресою: АДРЕСА_1 , військове містечко № НОМЕР_1 , буд.4 ( літ.А), строком по 30 червня 2016 року із оплатою в розмірі 655,74 грн. в місяць, в тому числі ПДВ 109 грн. 29 коп.

Відповідно до п. 9.1 цей договір діє з 02.07.2015 року по 30.06.2016 року включно. Згідно п.1.1, позивач зобов`язувався протягом 12 місяців з моменту підписання цього договору укласти в майбутньому основний договір оренди.

Відповідно до умов договору ОСОБА_2 до моменту підписання основного договору мала право використовувати майно за цільовим призначенням визначеним попереднім договором в п. 2.1.3.

01 жовтня 2015 року між сторонами була підписана додаткова угода №1 до Попереднього договору оренди №271/2015-п від 02.07.2015 року яким були викладені в новій редакції пункти 1.1, 2.1.1. та 3.3.2 попереднього договору, а 01 квітня 2016 року між сторонами була підписана додаткова угода №2, яким були викладені в новій редакції пункти 1.1, 2.1.1., 2.1.3 та 3.3.2 попереднього договору.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Виходячи з наведених норм, попередній договір не може бути підставою виникнення зобов`язань за основним договором, оскільки встановлює зобов`язання укласти основний договір на певних умовах в майбутньому. Зважаючи на це, у відповідача не виникло зобов`язань зі сплати орендної плати на підставі попереднього договору оренди військового майна від 02 липня 2015 року № 271/2015-п.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Частиною 2 ст. 3 Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України передбачено, що з моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна.

Згідно зі ст.ст. 2, 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове, платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності, виключно на конкурсних засадах.

Статтею 7 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» передбачено, що передача військового майна в оренду юридичним і фізичним особам здійснюється виключно на конкурсній основі з урахуванням необхідності підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності. Умови та порядок проведення конкурсів визначаються Фондом державного майна України за погодженням з Міністерством оборони України. Оцінка вартості майна, що підлягає передачі в оренду, проводиться комісіями, до складу яких входять фахівці (уповноважені особи) Міністерства оборони України або іншого органу військового управління та Фонду державного майна України чи його регіонального відділення (представництва) за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Акт оцінки майна, яке передається в оренду, погоджується з Фондом державного майна України чи його регіональним відділенням (представництвом) і затверджується Міністерством оборони України.

Порядком надання дозволу військовим частинам Збройних Сил України на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду №778 від 11.05.2000 року передбачено обов`язкове проведення експертної оцінки майна, яке передається в оренду.

Нормами Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що етапами укладення договору оренди державного майна є: одержання дозволу Фонду державного майна чи його регіональних відділень на право оренди, проведення конкурсу, здійснення експертної оцінки майна, що орендується та проведення відповідних розрахунків орендної плати.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотними умовами договору оренди є, зокрема, страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

Аналізуючи вищевказані норми, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір № 271/2015-п. за своєю правовою природою не є договором оренди, попередній договір не створює для інших обов`язків крім того, що укласти в майбутньому основний договір на визначених в попередніх умовах, позивачем не доведено факту домовленості між сторонами про сплату орендної плати, яка б визначалась відповідно до вищевказаних норм, а встановлено лише плату за користування майном, відповідно розрахунок неустойки зроблений позивачем необґрунтовано.

Крім цього, слід вказати на те, що попередній договір, на який позивач необґрунтовано посилається як на підставу виникнення у відповідача заборгованості зі сплати неустойки, припинив свою дію, 30.06.2016 р., тоді як неустойку позивачем нараховано до стягнення за період з липня 2016 р. по серпень 2017 року, тобто за час відсутності договірних зобов`язань.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не виконано умови попереднього договору оренди щодо укладення основного договору оренди, при тому, що відповідачем сумлінно сплачувались кошти за користування майном і після закінчення попереднього договору оренди.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що в позові слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 635, 759 ЦК України, ст.ст. 2, 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 7 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України», Порядку надання дозволу військовим частинам Збройних Сил на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого в оренду, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:
У задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за користування приміщенням - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня отримання копії цього рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: