Справа № 175/4530/16-ц
Провадження № 2/175/1855/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Сторони та їх представники у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 22 вересня 1998 року померла мати позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №681824, видане повторно 19 січня 2016 року).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 року встановлено факт родинних відносин факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2, померлої 22 вересня 1998 року та Встановлено факт прийняття сином, ОСОБА_1, 07.01.1971 року спадщини після ОСОБА_2, померлої 22 вересня 1998 року та окрім нього відсутні спадкоємці за законом або за заповітом.

Так, з метою оформлення спадкових прав позивач звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори.

Зокрема, до спадкового майна належить земельний пай, який розташований на території: Степнянської сільської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області (площа 3,0000 га), сертифікат серія ДП №0319743, зареєстрований 01.09.1999 року, реєстраційний номер 0743, виданий на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення №407/3-р від 28.05.1997 року, проте за життя мати позивача не отримала Державний акт на зазначену земельну ділянку, а сертифікат було втрачено при пожежі будинку.

У звязку з чим, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 липня 2016 року державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 22 вересня 1998 року, оскільки не підтверджується факт належності їй спадкового майна.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідним листом Управління держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області повідомило, що відповідно до Книги записів реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Кіровський» зареєстровано земельний пай, який розташований на території: Степнянської сільської ради, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області (площа 3,0000 га), і сертифікат серія ДП №0319743, зареєстрований 01.09.1999 року, реєстраційний номер №0743, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення №407/3-р від 28.05.1997 року і Державний акт на зазначену земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2 не отримувався.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст. 334 Цивільного Кодексу України, право власності виникає з моменту державної реєстрації права власності у відповідних органах, що здійснюють таку реєстрацію.

Статтями 182, 210 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 25 ЦК України правоздатність особи (здатність мати права та обов'язки) припиняється в момент її смерті.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи, що до позивача перейшли права власності на земельну ділянку, проте він не має можливості оформити законодавчі документи у зв'язку з не підтвердженням родинних відносин зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом.

Пунктом 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене спадкове майно, а його позовні вимоги не суперечать чинному законодавству і не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 215, 214, ЦПК України, ст.ст. 16, 1216, 1218, 1222, 1261, 1268-1270, 1274 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АО №127114, виданий Дніпропетровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ІПН: НОМЕР_1) право власності на земельну частку (пай) розміром 3,0 (землі КСП «Кіровський») в умовних кадастрових гектарах на території Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало померлій ОСОБА_2 на підставі сертифікату серія ДП №0319743, зареєстрований 01.09.1999 року в Книзі записів реєстрації сертифікатів за номером 0743, виданого на підставі рішення №407/3-р від 28.05.1997 року, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_2, померлої 22 вересня 1998 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Ребров