У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю заявниці ОСОБА_1К.Ю., представника заявниці ОСОБА_2, представників позивачки ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 ОСОБА_6, ОСОБА_8, виконавчого комітету Бердянської міської ради, приватного нотаріуса ОСОБА_9, третя особа територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, про визнання частково недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації прав власності,

встановив:

ОСОБА_1К.Ю. звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1К.Ю., ОСОБА_8, виконавчого комітету Бердянської міської ради, приватного нотаріуса ОСОБА_9, третя особа територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, про визнання частково недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації прав власності. Свою заяву ОСОБА_1К.Ю. мотивувала наступним. Вищевказаним рішенням було частково визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_1К.Ю., посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_9 11 листопада 2014 року, в частині передачі ОСОБА_8 безоплатно у власність ОСОБА_1К.Ю. 6/8 часток домоволодіння № 11, що знаходиться в м. Бердянську. В судових засіданнях через хворобу ОСОБА_1 не була присутня, але у разі присутності в судовому засіданні вона могла пояснити обставини, які суттєво відрізняються від встановлених судом фактів. Ухвалюючи рішення, суд посилався на рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 17 серпня 2006 року № 473. Проте, відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року вказане рішення визнано незаконним. Також в рішенні суду, яке просить переглянути заявниця, є посилання на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про визнання спадщини відумерлою і передачу її у комунальну власність. Однак, вказане рішення скасоване рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 листопада 2017 року. Крім зазначеного, судом не враховано, що частину домоволодіння ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу. Так, за ініціативою ОСОБА_8 сторони посвідчили у приватного нотаріуса договір дарування, а на підтвердження того, що зазначений договір був відплатний, сторони підписали договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_1 передала ОСОБА_8 за 7/8 часток домоволодіння 22 000 доларів США. Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок про наявність у ОСОБА_1 гарантованого законодавством права власності на 7/8 часток спірного домоволодіння. Зазначені обставини не були враховані судом, оскільки ОСОБА_1 не була присутньою при розгляді справи та не встигла надати відповідні документи. Просила скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду від 09 серпня 2016 року в звязку із нововиявленими обставинами.

Заявниця ОСОБА_1К.Ю. в судовому засіданні свої вимоги підтримала з викладених в заяві підстав, просила рішення суду від 09 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_7 в повному обсязі.

Представник заявниці ОСОБА_2 заяву ОСОБА_1К.Ю. підтримав і пояснив суду наступне. Під час ухвалення рішення від 09 серпня 2016 року суд не повністю зясував всі обставини справи. ОСОБА_1К.Ю. не була присутньою в судових засіданнях, не могла надати докази. Підставами для скасування рішення за нововиявленими обставинами вважає також скасування рішення виконкому БМР від 17 серпня 2006 року № 472, яке скасоване рішенням Бердянського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року, та скасування рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 грудня 2005 року, якими керувався суд під час ухвалення спірного рішення. Крім зазначеного, фактично ОСОБА_8 та ОСОБА_1К.Ю. уклали не договір дарування, а договір купівлі-продажу 7/8 часток будинку № 11 по вул. Осипенко. Просив заяву задовольнити, скасувати рішення від 09 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивачки ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1К.Ю.

Представник позивачки ОСОБА_4 заявлені вимоги не визнала з наступних підстав. ОСОБА_1К.Ю., дійсно, не приймала участь в судових засіданнях по даній справі, однак, вона постійно вивчала матеріали справи, надавала письмові заперечення, при цьому жодного разу не зазначила про те, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_1К.Ю. було укладено саме договір купівлі-продажу, а не дарування. Рішення, на які посилається представник заявниці, досліджувались судом, при ухваленні рішення суд надав їм відповідну оцінку. Та обставина що було скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 грудня 2005 року, не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки при ухваленні рішення від 09 серпня 2016 року суд не обґрунтовував свої висновки саме вищевказаним рішенням суду. Підставою для ухвалення судом рішення по даній справі стало рішення апеляційного суду Запорізької області 23 липня 2015 року, яким було скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду від 08 травня 2014 року про визнання за ОСОБА_8 права власності. Вважає, що звертаючись до суду із заявою про скасування рішення за нововиявленими обставинами із зазначенням неіснуючих підстав для перегляду такого рішення, заявниця зловживає своїми правами та вводить суд в оману. Просила відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_8 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що 11 листопада 2014 року вона продала ОСОБА_1К.Ю. будинок № 11 по вул. Осипенко в м. Бердянську за 22 000 доларів США, на теперішній час вона не має жодних претензій до ОСОБА_1К.Ю., яка стала власницею 7/8 часток вказаного будинку. Заяву ОСОБА_1К.Ю. просила задовольнити, в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовити.

Представник виконавчого комітету Бердянської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі відповідно до закону.

Приватний нотаріус ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник територіальної громади м. Бердянська ОСОБА_5 пояснив суду, що заявниця та її представник не навели достатніх підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Про існування договору купівлі-продажу, який нібито був укладений між відповідачками, їм було відомо під час розгляду справи, вони мали можливість повідомити про наявність цього договору суду. Скасування в 2017 році судом апеляційної інстанції рішення про визнання спадщини відумерлою не є підставою для скасування рішення по даній справі, оскільки воно суттєво не впливає на обставини по даній справі. Крім зазначеного, заявниця пропустила строк звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Просив відмовити в задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні суду знаходилась цивільна справа № 310/10094/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1К.Ю., ОСОБА_8, виконавчого комітету Бердянської міської ради, приватного нотаріуса ОСОБА_9, третя особа територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, про визнання частково недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації прав власності.

09 серпня 2016 року по справі ухвалено рішення, яким позовну заяву було задоволено частково визнано частково недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_8, в інтересах якої діяла ОСОБА_10, та ОСОБА_1К.Ю. (згідно тексту договору дарування ОСОБА_1Ю.), посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_9 11 листопада 2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 2475, в частині передачі ОСОБА_8 безоплатно у власність ОСОБА_1К.Ю. 6/8 частин домоволодіння № 11, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької області по вул. Осипенко.

Згідно ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. При цьому відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті підставою для перегляду рішення у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» (далі Постанова) нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Як вбачається з пояснень заявниці та її представника, ОСОБА_1К.Ю. не приймала участі в судових засіданнях, тому не мала можливості повідомити обставини, які могли би вплинути на результати розгляду справи. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка повідомлялась про судові засідання належним чином, надавала суду письмові заперечення, тобто не була позбавлена права та можливості надати суду всі докази, надання яких вона вважала за необхідне.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Таким, чином, неприйняття відповідачкою ОСОБА_1К.Ю. участі в судовому засіданні, ненадання нею суду доказів, які вона вважає суттєвими для вирішення справи, не є підставою для скасування рішення за нововиявленими обставинами.

Посилання заявниці та її представника на той факт, що під час ухвалення рішення по даній справі суд посилався на рішення виконавчого комітету БМР від 17 серпня 2006 року № 472, яке скасоване рішенням Бердянського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року, суд також не приймає до уваги, оскільки на час ухвалення рішення, яке заявниця просить скасувати, вищенаведене рішення від 18 листопада 2013 року існувало, більш того, воно досліджувалось судом із наданням відповідної оцінки.

Згідно з п. 9 Постанови скасування судового рішення (п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного звязку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

З матеріалів даної справи встановлено, що підставою для визнанання договору дарування, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_1К.Ю., стало скасування рішення у цивільній справі № 2-833/07, відповідно до якого за ОСОБА_8 було визнано право власності в порядку спадкування за законом на 6/8 часток спірного домоволодіння. Такими чином, скасування рішення Бердянського міськрайсуду від 23 грудня 2005 року, не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки даний факт не можна вважати нововиявленою обставиною в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, на які посилається ОСОБА_1К.Ю., не є нововиявленими, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 361, 362, 363, 365 ЦПК України суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 ОСОБА_6, ОСОБА_8, виконавчого комітету Бердянської міської ради, приватного нотаріуса ОСОБА_9, третя особа територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, про визнання частково недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації прав власності залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області на протязі пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_11