АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4750/17 Справа № 190/384/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Зорянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року позивач звернулась до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після свого дядька ОСОБА_3, який помер 31 січня 2016 року. В 2017 році від представника сільради позивачу стало відомо про наявність заповіту, після чого, вона звернулась до Пятихатської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3. 29 березня 2017 року нотаріальною конторою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск ОСОБА_2 строк на звернення. Щодо поважності підстав пропуску позивач посилалась на те, що не знала про існування вказаного заповіту, складеного ОСОБА_3 на її користь, оскільки не перебувала із спадкодавцем в тісному спілкуванні через віддаленість місця проживання та доглядом за матірю-інвалідом.

У звязку з чим, ОСОБА_2 просила суд визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погодившись із таким рішення, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, оскільки відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів стосовно поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Так, із матеріалів справи вбачається, що згідно з копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП №2067124 від 01 грудня 2004 року власником земельної ділянки площею 6,4397 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зорянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, наданої на підставі розпорядження голови Пятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №39-р від 30 січня 2004 року, є ОСОБА_3 Даний держакт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №58.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №7910023 від 27 грудня 2006 року заповіт ОСОБА_3 посвідчений Зорянською сільською радою Пятихатського району Дніпропетровської області 24 жовтня 2005 року та зареєстрований в реєстрі за №227.

Вказаний заповіт було складено на користь ОСОБА_2, яка є племінницею померлого 31 січня 2016 року ОСОБА_3, ступінь споріднення яких підтверджується відповідними копіями свідоцтв, наявними в матеріалах справи та дослідженими судом першої інстанції.

Згідно змісту заповіту, ОСОБА_3 заповів все своє майно позивачу.

31 січня 2016 року в с. Зоря Пятихатського району Дніпропетровської області помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №678848, виданого 03 лютого 2016 року виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №5.

Заповіт є чинним, будь-яка інформація щодо оскаржень заповіту чи незгоди з ним кимось із родичів чи інших заінтересованих осіб відсутня.

За матеріалами спадкової справи №93/2017, відкритої після смерті ОСОБА_3, позивач 29 березня 2017 року звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку після смерті свого дядька, у звязку з чим нотаріальною конторою відкрито спадкову справу у Спадковому реєстрі №60452365.

Постановою державного нотаріуса Пятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_4 про відмову у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 31 січня 2016 року ОСОБА_3 позивачеві 29 березня 2017 року відмовлено через пропуск шестимісячного строку для подачі заяви на прийняття спадщини з дня смерті особи.

Відповідно до ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріалній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Тобто, визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини можливе лише за наявності поважних причин, повязаних з суттєвими обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до нотконтори позивач посилається на те, що про існування заповіту їй було невідомо через віддаленість місця проживання(м. Трускавець Львівської області) та відсутність тісного звязку із спадкодавцем. Також на її утриманні знаходилась пристаріла матір, яка є інвалідом першої групи та потребувала стороннього догляду.

ОСОБА_2 в порядку вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України було надана довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААВ №715290 від 11 лютого 2015 року, згідно інформації якої матір позивача ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду та має І групу інвалідності.

Таким чином, вказана довідка підтверджує обґрунтування позивача, що вона через віддалене місце проживання та догляд за хворою матірю не могла знати про наявність заповіту і відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3

А тому, враховуючи ті обставини, що про існування заповіту позивачу стало відомо від представника сільради лише в 2017 році, що підтверджується довідкою, виданою Виконкомом Зорянської сільради Пятихатського району Дніпропетровської області від 12.05.2017 року за № 217/2-07, а матеріали справи не містять жодних спростувань необізнаності ОСОБА_2 в наявності відкритої після смерті ОСОБА_3 спадщини, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, що дає правові підстави для застосування вимог ст. 1272 ЦК України і визначення додаткового строку в три місяці для прийняття ОСОБА_2 спадщини.

Окрім цього, із матеріалів спадкової справи №93//2017 вбачається, що окрім позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 209, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Зорянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, з дня набрання даним рішенням чинності, додатковий строк, терміном в 3 місяці, для подачі заяви про прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, померлого 31 січня 2016 року в с. Зоря Комунізму Пятихатського району Дніпропетровської області.

Стягнути з Виконавчого комітету Зорянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1344,00 грн., з яких: 640,00 грн. судовий збір за подання позовної заяви та 704,00 грн. судовий збір за подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_6