Справа № 161/4640/17
Провадження № 2/161/2038/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 15 лютого 2013 року. Шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 124. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально, не має наміру зберегти шлюб. Крім того, відповідач в повній мірі не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 є здоровим та працездатним, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб, укладений 15 лютого 2013 року між нею та ОСОБА_2, та стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позові. Просить суд позов задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу він визнає. Дійсно, на теперішній час їх з позивачкою сімя розпалася, зберегти її неможливо. Аліменти на утримання сина просить стягувати в частині від його доходу, а саме 1/3 частину, оскільки офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 лютого 2013 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 124 (а.с.5).

Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), яка мешкає з матірю позивачкою ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Судом встановлено, що позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 свого обовязку утримувати неповнолітнього сина в повній мірі не виконує, дитина перебуває на утриманні матері ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідач працює у ТзОВ «ВІТА-АВТО» водієм-експедитором, отримує заробітну плату, а тому аліменти мають бути визначені у частці від його заробітку.

Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 28 квітня 2013року народження, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоровя та матеріальне становище стягувача та платника аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає.

Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави 640 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 55, 56, 110-112, 182-184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Ноженко), зареєстрований 15 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної Служби Луцького міського управління Волинської області, актовий запис № 124 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новосілки Маневицького району Волинської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 березня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання в межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_4