Справа № 311/1449/17
Провадження № 2/311/709/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

12 липня 2017 року м. Василівка Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виконавчий комітет Василівської міської ради Запорізької області, про захист права власності на житловий будинок та позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

07.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, про захист права власності на житловий будинок та позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок №8 по вул.Весняній в місті Василівка Запорізької області, відповідно до договору дарування від 25.04.2007 року. В даному житловому будинку, крім нього, зареєстровані його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Реєстрація місця проживання членів його родини була проведена вже після отримання житлового будинку у власність. Він був зареєстрований в даному будинку ще до укладення договору дарування, а також в ньому був зареєстрований його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Після дарування будинку, батько разом з матірю почав мешкати в м. Василівка по вул.Залізничній буд.117. З 2009 року ОСОБА_2 пішов від матері, його родина не підтримує із ним стосунки і де він мешкає на даний час не відомо. Для сплати усіх комунальних послуг по вищевказаному будинку на теперішній час його (позивача) заробітку не достатньо, через що в сімї склалося скрутне матеріальне становище. Реєстрація сторонньої людини не дозволяє йому належним чином оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Декілька разів він зустрічався з батьком ОСОБА_2 на вулицях в м.Василівка і спілкувався з ним з приводу зняття його з реєстрації, але він категорично відмовляється подати відповідну заяву про зняття його з реєстрації в його будинку. Та оскільки відповідач на теперішній час з реєстрації у добровільному порядку знятися не бажає, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить захистити право власності на житловий будинок № 8 по вул.Весняній в м.Василівка Василівського району Запорізької області шляхом позбавлення ОСОБА_2 права користування житловим будинком за вказаною адресою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, за участю представника адвоката ОСОБА_6, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.26).

Представник позивача ОСОБА_6, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.34).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи: Василівської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду направлено клопотання з проханням розглянути дану справу у відсутність їх представника з вирішенням позовних вимог ОСОБА_1С на розсуд суду, самостійних вимог щодо предмета спору не заявлено.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами цивільної справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, позивач по справі, є власником житлового будинку №8 по вул.Весняній (вул..Котовського) в місті Василівка Запорізької області на підставі договору дарування, посвідченого 25.04.2007 року державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, виданим РКП «Василівське БТІ» від 18.05.2007 року за №14604314, та відповідною довідкою РКП «Василівське БТІ» від 12.07.2017 року №378, які містяться у матеріалах справи (а.с.7, 8,35).

Відповідно до домової книги на домоволодіння № 8 по вул.Котовського в м. Василівка Запорізької області за вищевказаною адресою значаться: ОСОБА_2, 01.03.21958 року народження, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, 23.05.188 року народження, копія якої є в матеріалах даної цивільної справи (а.с.8-10).

Як вбачається з рішення Василівської міської ради Запорізької області за № 3 від 19 лютого 2016 року, вулиця Котовського в м.Василівка перейменовано на вулицю ОСОБА_7 (а.с.13).

Згідно довідки № 2562 від 10.05.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області, за адресою: вул.Весняна, будинок № 8 в м.Василівка Запорізької області зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, його дружина ОСОБА_3, 23.05.188 року народження, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_5 Костянтиніна, ІНФОРМАЦІЯ_3, батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Відповідно до актів обстеження фактичного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: вул. Весняна, буд.8, м. Василівка, Запорізька область, від 07 червня 2017 року, від 12 липня 2017 року, складених головою квартального комітету м.Василівка ОСОБА_8 в присутності депутата ОСОБА_9, встановлено, що за вищевказаною адресою ОСОБА_2 не проживає з 25.04.2007 року (а.с.12,36).

Згідно довідки № 378, виданої від 12 липня 2017 року Василівським бюро технічної інвентаризації Василівської районної ради Запорізької області, станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок № 8 по вул.Весняній в м.Василівка Запорізької області зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 25.04.2007 року Василівської державної нотаріальної контори № 661. Даний правовстановлюючий документ зареєстрований на паперових носіях в реєстровій книзі № 17 за реєстровим № 2691 (а.с.35).

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Виходячи з положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України щодо обов'язку доказування, обов'язок довести свої заперечення щодо наявності поважних причин відсутності на спірній житловій площі покладено на відповідача.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Стаття 47 Конституції України та ст.9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Права власника житлового будинку визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до приписів ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України).

Таким чином, при розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім'ї власника житла, мають встановлюватися наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад встановлені строки, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Згідно розяснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк тощо).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та суд вважає необхідним визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №8 по вул.Весняній в м.Василівка Запорізької області, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 25.04.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, з тих підстав, що відповідач ОСОБА_2 у спірному житловому будинку тривалий час з .2007 року не проживає, комунальні послуги не сплачує та будучи зареєстрованим у даному житловому будинку, який належить позивачу на праві власності, але не проживаючи у ньому, відповідач ОСОБА_2 чинить позивачу, як власнику будинку, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, крім того, позивач несе необґрунтовані витрати по оплаті комунальних платежів за відповідача та не може у повному обсязі реалізувати своє право на розпорядження приватною власністю, добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає.

Крім того, доводи позивача про відсутність відповідача ОСОБА_2 у спірному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем під час судового розгляду справи не оспорені, тому існують правові підстави, передбачені ст.71 ЖК України та ст.405 УК України, для задоволення позову про захист право власності ОСОБА_1 на житловий будинок № 8 по вул.Весняній в м.Василівка шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням за вказаною адресою ОСОБА_2 та визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаним жилим приміщенням, а саме: житловим будинком № 8 по вул.Весняній (вул..Котовського) в місті Василівка Запорізької області.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.41,47 Конституції України, ст.ст.317,319,386,391,405 Цивільного Кодексу України, ст.71,107,156,163 Житлового кодексу України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", ст.ст.7, 10, 11, 60, 79, 88, 157, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виконавчий комітет Василівської міської ради Запорізької області про захист права власності на житловий будинок та позбавлення права користування житловим приміщення задовольнити.

Захистити право власності ОСОБА_1 на житловий будинок № 8 по вул.Весняній в м.Василівка Василівського району Запорізької області шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком № 8 по вулиці Весняній (вул.Котовського) в місті Василівка Василівського району Запорізької області.

Рішення може бути переглянуто Василівським районним судом за заявою відповідача, який не був присутній в судовому засіданні, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_10