Справа №471/308/17-ц 05.12.2017 051217 05.12.2017
Провадження №22-ц/784/2208/17 Головуючий у 1-й інстанції Скарницька І.Б.
Категорія 39 Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Богуславській О.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4

на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2017 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

27 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх з відповідачем батько ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2 - мати ОСОБА_7

Після їх смерті відкрилась спадщина на належне їм на час смерті майно.

Своїм правом на прийняття спадщини вона не змогла скористатися, оскільки відповідач пообіцяла, що самостійно займеться оформленням спадщини - після смерті батька належатиме їй (позивачеві), а після смерті матері - відповідачеві.

Нещодавно їй стало відомо, що відповідач написала заяву про прийняття всієї спадщини та жодних відмов не писала. Від надання пояснень з даного приводу ОСОБА_5 відмовилася.

Посилаючись на те, що в неї були об'єктивні причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки покладалася на обіцянки відповідача, якою вона була введена в оману, юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, позивач просила визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці з часу набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2017 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Новоолександрівську сільську раду Братського району Миколаївської області.

Рішенням цього ж суду від 05 вересня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, суд першої інстанції вважав, що обставини на які посилається позивач, як на поважність причин пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини, не є поважними та не пов'язанні з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає його вірним, обґрунтованим і законним.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_5

ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 19 січня 2004 року належала земельна ділянка площею 9.21 га в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області( а.с.30).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер ( а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яку в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України прийняла дружина ОСОБА_7, звернувшись 24 березня 2006 року до Братської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, в зв'язку з чим заведено спадкову справу №58/2006 ( а.с.18-21).

Проте, за життя ОСОБА_7 не оформила свої спадкові права відповідно до вимог ст.ст.1296-1299 ЦПК України.

Інші спадкоємці першої черги, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_5, які проживали окремо від спадкодавця, у встановленому законом порядку заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подавали.

24 квітня 2013 року секретарем Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області посвідчено заповіт ОСОБА_7, відповідно до якого остання розпорядилася належним їй майном: земельну ділянку площею 9.21 га в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області, на яку видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 19 січня 2004 року, заповідала своїй дочці ОСОБА_5, а житловий будинок з усіма прибудовами і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 - онукові ОСОБА_8 ( а.с.28).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла ( а.с.25).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Спадщину в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України прийняла спадкоємець першої черги дочка ОСОБА_5, яка звернулася до Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області 16 жовтня 2014 року з відповідною заявою ( а.с.26). Заведено спадкову справу №124/2014( а.с.23-28).

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_8 від прийняття спадщини після смерті своєї бабусі відмовився ( а.с.27).

ОСОБА_2 до нотаріальної контори протягом шести місяців після відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини не подавала.

Маючи намір оформити спадщину, позивач у квітні 2017 року звернулася до нотаріальної контори з такою заявою, однак їй було відмовлено у прийнятті заяви у зв'язку із пропуском строку її подачі.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи та не заперечуються позивачкою а.с.6).

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

В справі що переглядається, позивач причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері вказує введення її в оману відповідачем, яка обіцяла вирішити питання по оформленню спадщини. Проте, вказані обставини не можна визнати поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки об'єктивно ці обставини не впливали на її можливість звернутися до нотаріальної контори із такою заявою.

Ще однією із причин пропуску строку позивач зазначає її юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини. Однак, позивачем доказів того, що існували непереборні перешкоди для прийняття нею спадщини до суду не надано. А відтак, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через юридичну необізнаність, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення даного позову, оскільки вказані у позові причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме обман з боку відповідача, юридична необізнаність позивача щодо строків та порядку прийняття спадщини не можна визнати поважними, оскільки зазначені причини без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчать про поважність пропуску зазначеного строку.

Відповідно до ч.2 ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. А тому, посилання в позовній заяві та в апеляційній скарзі на те, що відповідач обіцяла, що самостійно оформить спадщину після смерті батька на позивача є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що спадкодавець ОСОБА_7 не була власником житлового будинку, нотаріус при прийнятті заяви від відповідачки не перевірила належність спадкового майна спадкодавцеві не мають правового значення для вирішення питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в даному випадку з'ясовується питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Питання щодо належності спадкодавцеві майна, яке є спадковим матиме значення при видачі нотаріусом спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину.

Твердження апелянта про те, що відповідач своїми діями намагалася приховати від позивача заповіт та бажала отримати все спадкове майно, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вказані обставини не позбавляли позивача як після смерті батька, так і після смерті матері звернутися до нотаріуса з відповідною заявою протягом встановленого законом шестимісячного строку.

В матеріалах справи є заява Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання даного позову ( а.с.60).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином визнання позову відповідачем не передбачає обов'язкового порядку ухвалення рішення про задоволення позову. Це питання має вирішити суд з огляду на певні умови, в тому числі - відповідність визнання позову вимогам закону.

В порушення положень вказаної норми суд, отримавши вищевказану заяву про визнання відповідного позову, продовжив розгляд справи, не постановивши відповідної ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідного позову.

Однак, враховуючи те, що визнання сільською радою позову про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не відповідає вимогам закону, що регулює спірні правовідносини, суд вірно не взяв до уваги таке визнання позову.

Оскільки невиконання судом в повному обсязі вимог ст.174 ЦПК України не впливає на висновок суду про відмову у задоволенні позову, таке порушення не є підставою для скасування оскаржуваного рішення. А відтак доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції думки вищевказаного відповідача є необґрунтованими.

Також, колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права при вирішенні спору та упереджене ставлення до позивача як сторони по даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином повідомлена про проведення судових засідань та брала участь у розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Яворська Ж.М.

Судді Базовкіна Т.М.

Кушнірова Т.Б.