Справа № 396/380/17
Провадження № 2/396/481/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Кухарської Н.А.,

за участю секретаря - Стеценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка в режимі відеокнференцзв'язку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.05.2010 року, відповідач отримав кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, "Правилами користування платіжною карткою" та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві, та те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який в будь-який момент може змінити кредитний ліміт. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість в розмірі 34513,93 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, які в ньому викладені. Вважала, що в справі наявні достатні докази, які обгрунтовують та доводять позовні вимоги. В частині заявленого клопотання про застосування річного строку позовної давності щодо стягнення неустойки заперечувала, оскільки дана заява представника відповідача не грунтується на вимогах закону. Крім того, вказала, що останній платіж відповідачем було здійснено 02.07.2014 року, однак, банк скористався своїм правом на звернення до суду в межах трирічного строк та подав позов 13.03.2017 року.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив при вирішенні справи в частині стягнення пені та штрафу застосувати норми ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та його представника.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, суд встановив слідуючі обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які виникли між сторонами.

14.05.2010 року між позивачем і відповідачем укладено договір № б/н згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановлено банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до статуту, ПАТ КБ "Приват Банк" є правонаступником всіх прав та зобов"язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк"(а.с.37).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ Приватбанк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно із п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконня зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди банку.

Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526 , 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою", банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Пункотом 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість одностороньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умовами інформування позичальника щляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 умов та правил надання баньківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках.

Згідно із п. 1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг", у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та /або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або в установленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором.

Відповідач порушив умови договору, а тому станом на 28.02.2017 року має заборгованість 34513,93 грн., яка складається з наступного: 3665,51 грн. заборгованість за кредитом; 25828,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1619,71 грн. - штраф (процентна складова)., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-6).

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно із ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, у разі порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Частиною 2 статті 1054 та частиною другої статті 1050 ЦК України визначено, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів виконання ним зобовязання.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом є обгрунтованими та доведеними, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Разом з тим, представником відповідача було заявлено клопотання про застосування щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) річного строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь банку пені в розмірі 2900 грн., яка обрахована за період з 01 липня 2012 року (дата першого нарахування пені) по 28 лютого 2017 року, суд вважає за необхідне застосувати норми ч. 2 ст. 258 ЦК України.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не обмежується.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо).

Аналіз норм статті 266 та ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховуються, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Зважаючи на те, що відповідач подав заяву про застосування строку спеціальної позовної давності, пеня нарахована в межах строку позовної давності за основною вимогою, але має бути обмежена останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 1200 грн. за період з 31 березня 2016 року по 28 лютого 2017 року.

Крім того, відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань щодо повернення основної суми кредиту, процентів та винагород.

У той самий час відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що вимога про стягнення штрафу фіксованої та процентної складової, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, а також на підставі наведених правових норм, пред'явлений до відповідача позов підлягає частковому задоволенню, а саме: вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 3665 грн. 51 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 25828 грн. 71 коп. є обгрунтованими та підлягають задоволенню, в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією, суд вважає за необхідне задовольнити частково, стягнувши суму в межах строку позовної давності в сумі 1200,00 грн., в частині стягнення штрафів фіксованої та процентної складової, суд вважає за необхідне відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування документально підтверджених (а.с. 1) судових витрат понесених позивачем пропорційно до суми задоволених позовних вимог в сумі 1424 грн.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 1049, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ч.1 ст. 88, 209, 213-215, 224-225 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, - на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року в розмірі 30694 грн. 22 коп., яка складається з: 3665 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом; 25828 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, - на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (р/р 3111, МФО 305299, ) судові витрати у розмірі 1424 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: Н. А. Кухарська