Справа № 2-3357/10
Провадження № 6/456/98/2017
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Яніва Н. М. ,

при секретарі Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням, у якому просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон (за межі України). Подання мотивує тим, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області у неї як державного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання: виконавчого листа № 2-3357/10 від 08.02.2011р. Стрийського міськрайонного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпробанк» боргу в сумі 679 141,25 грн.. Державним виконавцем на підставі ст.ст. 3,4,24,26 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано рекомендованою кореспонденцією сторонам для відома та виконання разом із викликом до державного виконавця, однак боржник не з»явився. Тривале невиконання боржником рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2010р. свідчить про ухилення останнього від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням. Отже, наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов»язань, покладених на нього вищезгаданим виконавчим документом, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України. Стверджує, що боржнику скеровувалися виклики для явки у Стрийський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Львівській області, для надання пояснення за невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не являвся, рішення суду не виконує та ігнорує. Заборгованість станом на сьогоднішній день становить 679 141,25 грн.. А тому просить подання задоволити.

Старший державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, хоча судом була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Однак подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, подання підтримує з підстав та мотивів наведених у ньому.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи, у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб з участю державного виконавця.

Судом встановлено, що згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від

30.01.2017р. вказане подання державного виконавця Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області задоволено та обмежено у праві виїзду за кордон боржнику ОСОБА_1.

Однак, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.07.2017р., ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2017р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В своїй ухвалі Апеляційний суд, вказав, що старшим державним виконавцем не додано до матеріалів справи доказів про належне отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази про вжиття старшим державним усіх передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів примусу до боржника. Тобто, старшим державним виконавцем на підтвердження своїх вимог, що боржнику надсилались вимоги про добровільне виконання зобов»язань та докази одержання ним усіх документів у процесі виконання провадження, суду не подано. Також виконавцем не надано доказів, що боржник маючи закордонний паспорт, має намір виїхати за межі України, саме з метою ухилитися від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових стягнень. При цьому, суд не звернув уваги на те, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов»язання.

Згідно з ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати розстрочку або відстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Так судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3357/10 від 17.12.2010р. Стрийського міськрайонного суду Львівської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» боргу в сумі 679 141,25 грн..

Згідно листа ГУ ДМС України у Львівській області від 08.11.2016р. вбачається, що громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за обліками ГУ ДМС України у Львівській області, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон ЕР № 966294, вид. 19.04.2013 року органом 4638.

Як на підставу обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, державний виконавець у поданні вказує наявність у нього невиконаних зобов»язань, покладених на нього виконавчим документом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду і в»їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України, щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них рішеннями судів, а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов»язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Слід звернути увагу на те, що права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України ґрунтується лише на доводах державного виконавця про наявність заборгованості, крім того старший державний виконавець Дмитрик Р.О. участі у судовому засіданні не прийняла, відповідно матеріали виконавчого провадження суду надані не були і такі не оглядалися, що позбавило суд можливості оглянути та дослідити у встановленому процесуальними законом порядку матеріали виконавчого провадження, а відтак, й перевірити належним чином факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду. Також, державний виконавець на підтвердження підставності подання, послалася лише на постанову ВП № 52640864 від 12.10.2016р. про відкриття провадження по справі та наявність у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Крім того, в поданні не вказано, які саме дії вчиняв державний виконавець для виконання рішення суду. Будь-які письмові докази того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення в матеріалах справи відсутні.

Також, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок, чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Відсутні такі відомості й в змісті подання.

Державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, тобто наявність реальної можливості виконати зобов»язання. Однак, подання державного виконавця, а також документи додані до нього не містять будь-яких обґрунтованих доказів саме умисного ухилення божника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов»язань.

Зазначені матеріали свідчать про факт наявності зобов»язань у боржника, однак не про факт ухилення останнього від виконання рішення суду.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Окрім того, судом береться до уваги й те, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов»язання.

А відтак, суд прийшов до переконання, що в даному випадку не має підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 4 ЦПК України суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

На підставі ст.6 Закону України „Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України, ст.19 Закону України „Про державну прикордонну службу України та керуючись ст.368, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_4