Справа № 683/980/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову вказує, що 09 квітня 2016 року померла його дружина ОСОБА_3, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0102, розташована на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 048076, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 03 січня 2004 року.

При житті ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно, в тому числі зазначену земельну ділянку, заповіла їхній дочці ОСОБА_2

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 16 березня 2017 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/3 частку вищевказаної земельної ділянки, а на 1/4 частку він має право в силу ч. 1 ст. 1241 ЦК України, оскільки на день смерті дружини був непрацездатний і прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Постановою державною нотаріуса Старокостянтиніської державної нотаріальної контори від 18 квітня 2017 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено виправлення в написанні прізвища власника. Оскільки відповідно до п. 4.1 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, тому правовстановлюючий документ з виправленням не прийнятий нотаріусом. За таких обставин він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, його представник адвокат ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, визнала позов та не заперечувала проти його задоволення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 09 квітня 2016 року в с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце державної реєстрації: Коржівська сільська рада Старокостянтинівського району, про що складено відповідний актовий запис № 1, згідно даних свідоцтва про смерть серії І-БВ № 278372, виданого виконавчим комітетом Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району 12 квітня 2016 року.

ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з нею були зареєстровані та проживали: чоловік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зять ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, внук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, внук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району за № 509 від жовтня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0102, розташована на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 048076, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 03 січня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 269 від 16 жовтня 2003 року.

Спадкова справа до майна померлої 09 квітня 2016 року ОСОБА_3 заведена Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 15 червня 2016 року за заявою ОСОБА_2, яка є спадкоємицею по заповіту.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 16 березня 2017 року за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/4 частки земельної ділянки площею 2,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району, та належала померлій 09 квітня 2016 року ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 048076, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 03 січня 2004 року.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, був чоловіком померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-АБ № 083940, виданим Левківською сільською радою Старокостянтинівського району 22 листопада 1972 року, та має право на обовязкову частку у спадщині як непрацездатний вдівець, оскільки на день відкриття спадщини досяг пенсійного віку.

У разі спадкування за законом ОСОБА_1 нарівні з дочкою ОСОБА_2 успадкував би половину майна, яке належало їх відповідно дружині та матері ОСОБА_3 на праві власності, у тому числі і 1/2 частку заявленої земельної ділянки. Тому саме 1/4 частка земельної ділянки складає обовязкову частку у спадщині.

Постановою державною нотаріуса Старокостянтиніської державної нотаріальної контори від 18 квітня 2017 року № 1261/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до 1/4 частки майна померлої ОСОБА_3, оскільки в наданому Державному акті на право власності на земельну ділянку в графі власник зроблено виправлення в прізвищі з «Кучеренко» на «Кучерешко». Відповідно до п. 4.1 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, тому правовстановлюючий документ з виправленням не може бути використаний для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Відповідно до розяснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги і має право на обовязкову частку у спадщині, як непрацездатний вдівець,прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, проте перешкодою для оформлення спадкових прав є те, що у правовстановлюючому документі міститься виправлення, в звязку чим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. 316, ст. 321, ст. 328, 392, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1218, ч. 1 ст. 1241, ч. 1 ст.1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3, яка померла 09 квітня 2016 року в с. Коржівка Старокостянтинівського району, право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 2,01 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:007:0102, розташованої на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 048076, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 03 січня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 269 від 16 жовтня 2003 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя _______________