Справа №265/4248/17
Провадження №2/265/1257/17
13 листопада 2017 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Себко Г. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором -
Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_4 О, у судове засідання не зявилась, надавши суду заву з проханням вирішити спір за відсутності представника «УкрСиббанк», не заперечуючи при цьому проти ухвалення заочного рішення та повністю підтримуючи заявлені банком вимоги.
Відповідачі у судові засідання не зявилисьза невідомих суду причин повторно, будучи повідомленими про час та місце слухання справи належним чином, не надавши суду заяв з проханням вирішити спір у їх відсутність.
На підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановляючи заочне рішення. Тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст.533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
На підставі ч.2 ст.1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі змістом ст.1046 ЦК за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
За ч.1 ст.631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
На підставі ст. 525, 526 ЦК зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.
За ч.1 ст.530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1, 3 ст.1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
У ст. 536 ЦК встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Суд також зазначає, що факт наявності заборгованості у позичальника у вказаному розмірі за наведеним розрахунком підтверджується умовами кредитного договору від 28 березня 2008 року, за якими передбачено порядок сплати кредитних коштів та повернення відсотків, нарахованих за їх використання відповідно до визначеного графіку проведення таких платежів.
Суд зауважує, що АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, мав ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями на момент видачі кредиту позичальнику (а. с. 45-48).
Таким чином судом було встановлено, що не суперечать чинному законодавству вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, бо саме вона надавалась за договором кредитування відповідачу, а позивач просить стягнути суму боргу з нарахованими на неї відсотками у такій валюті, як плату за користування наданими грошима.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України у його постановах № 6-190цс15 від 16 вересня 2015 року, № 6-1680 цс15 від 10 лютого 2016 року, № 6-145цс14 від 24 вересня 2014 року.
За змістом ст. 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
На підставі ч. 2 ст. 554 ЦК поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Суд зазначає, що згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Таким чином суд встановив, що через відсутність строку припинення поруки в договорі поруки від 28 березня 2008 року, визначення строку виконання основного зобовязання у кредитному договорі від 28 березня 2008 року, тобто 28 березня 2029 року, то через фактичну зміну строку виконання на підставі того, що банк скористався правом вимагати достроково повернути йому позику, надану боржнику, який, як встановив суд, відповідав 7 червня 2017 року, відповідно вимога позивачем до поручителя, ОСОБА_2 щодо повернення боргу банку, який виник у ОСОБА_1, повинна була бути подана протягом 6-місячного строку саме від 7 червня 2017 року.
Оскільки наведений судом строк на виконання положень ч. 4 ст. 559 ЦК позивачем не було пропущено, то порука ОСОБА_2 перед банком не припинилась.
Вказаний висновок суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 3 лютого 2016 року по справі № 6-18цс16.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржено особами, які брали участь у розгляді справи в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. В. Щербіна