САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/2502/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2017 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка є його колишньою дружиною, від спільного шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати з відповідачкою. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2010 року з позивача на користь відповідачки на утримання дитини були стягнені аліменти. У вересні 2016 року відповідачка ОСОБА_2 передала на виховання і проживання сина в сімю батька. У звязку з тим що його малолітній син проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, позивач вважає, що не повинен сплачувати аліменти. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються з нього на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки її доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив звільнити його від сплати аліментів та стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісяця.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів з неї, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2010 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Як встановлено в судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 з вересня 2016 року постійно мешкає з батьком, за адресою: м. Дніпро, вул. Липова, 22/98, що підтверджується, як поясненнями сторін, так письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи (а.с.12, 28-30).

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набранням рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення він низ.

Оскільки, як встановлено судом, малолітній ОСОБА_3 на утримання якого з позивача стягнуто аліменти останній час постійно проживає з позивачем та перебуває на його утримання, подальше стягнення з позивача на користь відповідача аліментів є безпідставним, у звязку з чим вимога позивача про звільнення від сплати аліментів є обґрунтованою, а отже підлягає задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання дитини, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні наразі між позивачем та відповідачем існує неврегульований спір щодо місця подальшого проживання їх неповнолітньої дитини.

Оскільки відповідно до положень діючого законодавства аліменти на утримання неповнолітніх дітей стягуються на користь особи, з якої вони постійно проживають, а наразі між сторонами по справі не досягнуто домовленості про подальше місце проживання дитини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини передчасними.

Також суд вважає, що у відповідності до ст.88 ЦПК України витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2, стягнутих рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2010 року, справа №2-1893/10.

В задоволенні вимог про стягнення аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.П.Румянцев