Провадження №2/523/1027/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі

справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 посилаючись на невиконання останнім умов кредитного договору і просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 1700630 грн. 31 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, під № 369 в будинку № 38 по вулиці Академіка Сахарова в місті Одесі, та складається в цілому з двох житлових кімнат, загальною житловою площею 29,4 кв. м. та підсобних приміщень, загальна площа квартири 56,0 кв. м., реєстраційний номер 22472836, належну іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, і посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 09 квітня 2008 року, номер за реєстром 2054, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 09 квітня 2008 року, номер правочину 2820484. Загальна вартість вказаного майна згідно з витягом № 18141002 з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 18 березня 2008 року становить 25200,00грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав на адресу суду клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що позивач не довів факт наявності у позичальника перед банком заборгованості за кредитним договором та позивачем обрано невірний спосіб захисту цивільних прав. Надав пояснення по справі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а.с. 178-181).

Третя особа в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причин неявки суду не сповістила, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталась.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, з незасвідченої копії в матеріалах справи вбачається, що між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 09 квітня 2008 року був укладений кредитний договір № 1501/0408/71-041, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 68300 дол. США з розрахунку 12,5 % річних на строк по 09 квітня 2038р. (а.с. 8-15).

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки № 1501/0408/71-041-Z-1 від 09 квітня 2008р. передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована в місті Одеса, вул. Академіка Сахарова, будинок під номером 38, квартира під номером 369 (а.с. 16-23).

Як вказує позивач позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 14 липня 2015р. за відповідачем наявна заборгованість у сумі 1700630 грн. 31 коп., яка складається з :

- 1449697 грн. 75 коп. тіло кредиту;

- 203321 грн. 54 коп. відсотки;

- 44894 грн. 83 коп. пеня;

- 168 грн. 14 коп. сума за ставкою 3% від простр. заборг. по тілу;

- 2548 грн. 05 коп. сума за ставкою 3% від прост. заборг. по процентам.

Позивач зазначив, що 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від AT «Сведбанк» до AT «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до AT «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі по зобовязаннях, які витікають з кредитного договору за № 1501/0408/71-041 від 09 квітня 2008 року, в підтвердження чого надав незасвідчену копію цього договору та витяг з нього (а.с.30-37).

За положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, н а які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі, та письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Крім того, суд виходить з того, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються пар.6 главою 49 «Забезпечення виконання зобовязання», пар. 2 Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Книги пятої Цивільного кодексу України, Законом України «Про іпотеку» (далі - Закон), зокрема ч.1 ст. 33, якої визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частина 3 той же статті вказує на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно частини 3 ст. 36 Закону № 898-IV, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачити передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов,язання у порядку встановленому ст. 37 цього Закону.

За змістом ч.1 ст.37 Закону № 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч.2 той же статті, рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Як вбачається з договору іпотеки від 09 квітня 2008р., сторони досягли згоди на набуття Іпотекодержателем права на звернення стягнення та реалізації предмету іпотеки у випадку порушення Іпотекодавцем (Позичальником) обовязків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимог Іпотекодержателя про дострокове виконання основного зобовязання.

У пункті 12 сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або зостереження про задоволення вимог іпотекодрежателя. Договір визначає право та порядок Іпотекодержателя задовольнити свої шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Отже, враховуючи наявність умов, визначених сторонами у договорі про іпотеку від 09.04.2008р., Іпотекодержатель ПАТ «Дельта Банк» має право, у досудовому порядку, задовольнити свої вимоги шляхом реєстрації свого права власності на предмет іпотеки, який прирівнюються до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

При нереалізації свого права у вирішені спору в позасудовому порядку шляхом проведення реєстрації свого права власності на предмет іпотеки (ст.37 Закону України «Про іпотеку») банк має право на звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки з підстав визначених ст. 39 Закону України України «Про іпотеку».

За таких обставин, відсутні правові підстави для визнання за Банком права власності на іпотечне майно на підставі судового рішення.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що позивачем обраний не правильний спосіб захисту своїх порушених прав.

Відтак в задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки має бути відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 76, 88,158, 212, 215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя