АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/79/17Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 22-ц/789/690/17 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Загорський О. О.,

при секретарі - Рожук О.О.

з участю представників позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3, представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 на рішення Підволочиського районного суду від 10 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Новосільської об'єднаної громади Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Новосільської об'єднаної громади Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_6.

Позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_7 про що Новосільською сільською радою зроблено відповідний актовий запис про смерть. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_6 30 січня 2017 року звернувшись до приватного нотаріуса Підволочиського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно після смерті ОСОБА_6, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що її не прийняла. Вважає, що строк пропустила з поважних причин, оскільки на даний час працює у республіці Латвія у м. Лієпая, маючи одноразову на рік відпустку. 03 серпня 2015 року вона приїздила у с. Гнилички Підволочиського району Тернопільської області та гостювала у будинку батьків до 11 серпня 2015 року, після чого поїхала в республіку Латвія. 14 серпня 2015 року до неї зателефонували родичі з с.Кошляки Підволочиського району Тернопільської області, котрі повідомили, що брат помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однак на похорон не поїхала, оскільки її повідомили, що процес поховання уже відбувся. 08 січня 2017 року, як лише у неї появилась можливість прибути у с. Гнилички, то відразу вирішила оформити належним чином свої спадкові права, однак пропустила строк звернення у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, а тому вважає, що наведені обставини причин несвоєчасного звернення у нотаріальну контору є поважними причинами, тому просить визначити їй додатковий строк для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Підволочиського районного суду від 10 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_1 просить рішення скасувати та надати додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначив, що позивачка проживає в Республіці Латвія, де і працює в м. Лієпая і маю одну відпустку в рік. Вона не мала можливості часто приїздити до дому, а тому не мала можливості звернутись у встановлений строк до нотаріуса для оформлення відповідних документів про право власності за законом, після померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Вважає, що це є поважною причиною пропуску строку.

У судовому засіданні представники позивачки апеляційну скаргу підтримали.

Відповідачка ОСОБА_3 заперечила апеляційну скаргу та пояснила, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Позивачка ОСОБА_5 в кінці грудня 2015 року приїхала в Україну, 02 січня 2016 року отримала у неї свідоцтво про смерть брата ОСОБА_6, ключі від будинку, однак до нотаріуса для оформлення своїх спадкових справ вона у той час не звернулася, а звернулася лише 30.01.2017 року. Після смерті у 2009 році мами позивачки та ОСОБА_6 останній більше п'яти років проживав разом з нею у її будинку, один проживати в себе вдома боявся.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Новосільською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 14 серпня 2015 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Спадкоємцем за законом є його сестра ОСОБА_5, яка на час смерті із ним не проживала і із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася.

Приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Коломійчуком О.І. листом від 30.01.2017 року ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 у зв'язку не подачею нею у строк шість місяців заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Підволочиського районного суду від 06 червня 2016 року встановлено факт прийняття спадщини співвідповідачем ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як убачається із мотивувальної частини даного судового рішення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживав в сім'ї ОСОБА_3 з травня 2009 року по день смерті (більше 5 років) у с. Гнилички Підволочиського району Тернопільської області на правах члена її сім'ї, а тому у ОСОБА_3 та членів її сім'ї виникло право на спадщину, як спадкоємця четвертої черги.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_5 проживає та є громадянкою держави Латвія, у період з 31 грудня 2015 року по 07 січня 2016 року знаходилася в Україні, у відповідачки ОСОБА_3 отримала свідоцтво про смерть брата ОСОБА_6 та ключі від будинку.

Дані обставини стверджуються фотокопію закордонного паспорта, з якого вбачається, що після відкриття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_6, позивач знаходилась на території України у період з 31 грудня 2015 року по 07 січня 2016 року (а.с. 47-49) та визнаються сторонами.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачкою ОСОБА_5 не доведено, а судом не встановлено будь-яких поважних причин, які були б пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, що перешкоджали їй звернутись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За вимогами ч.І ст.1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст,1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод дня подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постанові ВС від 26.09.2012 (справа №6-85цс12), та постанові ВС від 04.11.15 року (справа №6-1486 цс15);

Як убачається зі змісту п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З врахуванням встановлених обставин по справі та згаданих норм права суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачка строк для прийняття спадщини пропустила без поважної причини.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі про те, що рішення Підволочиського районного суду від 06 червня 2016 року про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6 на її думку є не законним, так як такі твердження не мають правового значення для вирішення спору про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилання представника позивачки в суді апеляційної інстанції про неможливість ОСОБА_5 у період 31 грудня 2015 року по 07 січня 2016 року подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини із-за вихідних днів у нотаріусів є не обгрунтовані, вони не підтверженні жодними доказами.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги надану копію довідки, з якої вбачається, що громадянці ОСОБА_5 по місцю роботи надається однократний відпуск терміном 24 робочих днів, оскільки вона неналежним чином завірена, у ній не містяться загальних відомостей щодо організації, котра її видала, ким саме вона видана, підписана та правовий статус особи, що її підписала.

Рішення суду є законне, обгрунтоване, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Підволочиського районного суду від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський