У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

за участі: представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Рівненського районного суду від 3 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Рівненського районного суду від 12 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського районного суду від 3 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено: розстрочено ОСОБА_1 виконання рішення Рівненського районного суду від 12 травня 2015 року у справі про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк" або банк) заборгованості в розмірі 109 021,39 гривень та судового збору в сумі 1 090, 21 гривень, з таким графіком погашення боргу:

1. Часткове погашення заборгованості в сумі 3 635 гривень до 1 березня 2017 року;

2. Починаючи з 1 квітня 2017 року і до 1 липня 2019 року, щомісяця проводиться часткове погашення заборгованості по 3 635 гривень;

3. Часткове погашення заборгованості в сумі 3 606 , 39 гривень до 1 серпня 2019 року;

4. Погашення судового збору в сумі 1 090, 21 гривень до 1 вересня 2019 року.

У поданій на ухвалу суду представник ПАТ КБ "Приватбанк" покликався на її незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом того, що відповідно до положень ст. 373 ЦПК України та роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" підставою для розстрочення виконання рішення суду є конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо пов'язані з життям людини, адже в іншому разі порушуються інтереси стягувача. Вважав, що в даному випадку правових підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду немає.

Крім того, заявник навіть частково рішення суду не виконує. Оскільки на підтвердження того, що у разі розстрочення виконання рішення суду він належним чином погасить існуючу заборгованість, а невиконання протягом тривалого часу рішення суду очевидно порушує матеріальні інтереси стягувача, що може призвести до негативних наслідків для нього. Тому питанню про захист інтересів банку суд уваги не звернув.

На його думку, розстрочення виконання рішення суду є намаганням відповідача в будь-який спосіб уникнути відповідальності та перешкодити належному виконанню рішення суду про стягнення заборгованості. Також зазначав про невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам ст. 213 ЦПК України щодо її законності та обґрунтованості.

З цих підстав просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи банку, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення, суд першої інстанції правильно виходив з поважності причин невиконання боржником зобов'язань. Тому посилання на скрутне матеріальне становище, факт хвороби чоловіка, який перебуває на її утриманні і потребує значних грошових коштів на лікування, а також наявність кредитних зобов'язань перед іншими кредиторами вважав тими обставинами, за наявності яких суд вправі застосувати розстрочення.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України в редакції, яка діяла на час вирішення заяви, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може розстрочити виконання.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Рівненського районного суду від 12 травня 2015 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 109 021, 39 гривень заборгованості за кредитним договором та 1 090, 21 гривень судового збору (а.с. 4-6). Зазначене рішення звернуто до примусового виконання, про що свідчать постанови про відкриття виконавчого провадження, що винесені 10 серпня 2016 року державним виконавцем Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с. 7, 8).

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про розстрочення виконання зазначеного рішення. Заяву мотивувала обставинами, які вважала поважними причинами для задоволення процесуального питання. Так, фінансове становище не дозволяє виконувати зобов'язання внаслідок значного зменшення прибутків у підприємницькій діяльності, пов'язаній із роздрібною торгівлею. На її утриманні знаходиться чоловік, що є інвалідом ІІІ групи, він потребує постійного догляду і періодичного лікування. Також вона є боржником за іншими кредитними зобов'язаннями.

Запропонований нею графік погашення заборгованості виглядав таким чином:

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.11.2016;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 635 гривні - до 01.12.2016;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.01.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.02.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.03.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.04.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.05.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.06.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.07.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.08.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.09.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.10.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.11.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.12.2017;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.01.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.02.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.03.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.04.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.05.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.06.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.07.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.08.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.09.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.10.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.11.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.12.2018;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.01.2019;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.02.2019;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 653 гривні - до 01.03.2019;

часткове погашення заборгованості в сумі 3 606, 39 гривень - до 01.04.2019;

погашення судового збору в сумі 1 090, 21 гривень - до 01.05.2019.

У лютому 2017 року представником заявника уточнено заяву, змінивши графік погашення боргу, вважаючи початком розстрочення березень 2017 року замість попереднього, а кінцевим терміном погашення заборгованості - до 01.08.2019; судового збору - до 01.09.2019.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні процесуального питання застосуванню підлягають норми процесуального права, на застосуванні яких наполягала заявник, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву, визначивши розстрочення виконання рішення суду за запропонованим нею графіком погашення боргу.

Щодо доводів апеляційної скарги про уникнення боржником виконання своїх зобов'язань перед банком, то колегія суддів з ними не погоджується, вважаючи наявними факти, які унеможливлюють виконання рішення суду в загальному порядку, визначеному законодавством України про виконавче провадження. Натомість мають місце достатні і обґрунтовані обставини, що вказують на правильність застосування положень ст. 373 ЦПК України.

Не заслуговують на увагу і посилання автора скарги на недоведеність заяви та припущення, якими суд обґрунтовував свої висновки.

Відповідно до ст.ст. 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На а.с. 9-9, зв., 10-10, зв., 11-12. 13-14, 18-19, 20-21 містяться перевірені судом докази, які свідчать про майновий стан і доходи заявника, податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, про укладення шлюбу, пенсійне наявність у чоловіка ОСОБА_1 інвалідності ІІІ групи, а також письмові вимоги ПАТ "Альфа-Банк", адресовані заявнику.

В сукупності наведені докази вказують про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення ОСОБА_1, а тому вплинули на правильність висновків суду про задоволення заяви.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Тому доводи особи, що подала апеляційну скаргу, на необхідність та вимушеність захисту її прав у зобов'язальних відносинах, нехтуючи винятковими обставинами, що мають місце у боржника, є неприйнятними для апеляційного суду.

Підставою для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України є додержання судом першої інстанції вимог закону при її постановленні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" відхилити, а ухвалу Рівненського районного суду від 3 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: