У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за скаргою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, посадова особа, рішення якої оскаржується: головний державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренко Артем Михайлович, боржники: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просить суд: визнати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренко А.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 травня 2017 року - неправомірною та скасувати.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 липня 2014 року по справі № 755/11400/14-ц позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено. Стягувачу 20 жовтня 2014 року було видано виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/11400/14-ц про стягнення заборгованості за комунальні послуги та квартирну плату у сумі 5680,85 гривень за період з 28 серпня 2000 року по 02 липня 2003 року солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Згідно інформації, що міститься на зворотній стороні виконавчого листа даний документ був пред'явлений до виконання в органи ДВС Деснянського району та вперше повернувся стягувачу 13 листопада 2014 року на підставі п. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за редакцією від 21 квітня 1999 року за № 606-XIV, у зв'язку з невідповідністю виконавчого документу вимогам закону. Вдруге виконавчий лист повернувся стягувачу 23 грудня 2014 року на підставі п. 10 ст. 49 Закону № 606-XIV, у зв'язку з направленням його за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. 21 червня 2017 року стягувачу знову був повернути виконавчий лист на підставі п. 2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» за редакцією від 02 червня 2016 року за № 1404-VІІІ у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Як видно з виконавчого документу шість фізичних осіб - боржників солідарно відповідають за грошовим зобов'язанням на суму 5 680,85 гривень. З постанови державного виконавця Федоренко А.М. від 31 травня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, відомості щодо місця проживання та реєстраційного номеру облікової картки платника податків є тільки відносно однієї особи з шістьох. Таким чином, дії щодо розшуку майна боржників здійснені не в повному обсязі.

Представник заявника в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила скаргу розглянути у її відсутність.

Суб'єкт оскарження в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Боржники в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2014 року відносно боржника ОСОБА_3 Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 755/11400/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва заборгованість за квартирну плату та плату за комунальні послуги за період з 28 серпня 2000 року по 02 липня 2003 року в сумі 5 680 гривень 25 копійок.

В подальшому, заявником вказаний виконавчий лист було пред'явлено до виконання у Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

31 травня 2017 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренко А.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 46879555), відповідно до якої виконавчий лист № 755/11400/14-ц було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення та вжиті заходи щодо виявлення такого майна виявились безрезультатними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином, законодавцем наділено державного виконавця широким спектром повноважень у процесі здійснення виконавчого провадження, в тому числі і щодо розшуку майна боржників, що в свою чергу покликано для забезпечення найефективнішого та повного виконання судових рішень.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року, судом було витребувано у Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві копію, належним чином засвідчену, матеріалів ВП 46879555.

15 вересня 2017 року, 27 жовтня 2017 року судом були здійснені повторно запити до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо витребування матеріалів виконавчого провадження.

Однак, станом на день розгляду скарги, будь-яких відомостей від Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві до суду не надходило, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості провести оцінку повноти проведених виконавчих дій по виконавчому провадженню № 46879555 з боку державного виконавця та в свою чергу оцінити правомірність винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, враховуючи відсутність будь-яких відомостей щодо проведених державним виконавцем необхідних виконавчих дій по виконанню рішення суду, враховуючи покладення обов'язку здійснення таких виконавчих дій на державного виконавця, а також те, що суд позбавлений можливості встановлення в даному випадку правомірності будь-яких дій державного виконавця, суд приходить до висновку про скасування постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренко А.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 31 травня 2017 року, винесену в мажах ВП № 46879555.

Щодо посилань заявника на те, що оскаржувана постанова не містить відомостей щодо місця проживання та реєстраційного номеру облікової картки платника податків інших боржників, то вказані відомості не підтверджують будь-яких порушень з боку здійснення державним виконавцем виконавчих дій, оскільки за ч. 2 ст. 368 Цивільного процесуального кодексу України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Таким чином, на кожного з боржників судом видається один виконавчий лист, у зв'язку з чим підстав для зазначення в оскаржуваній постанові відомостей щодо всіх боржників немає, враховуючи те, що оскаржувавана постанова винесена відносно боржника ОСОБА_3

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, посадова особа, рішення якої оскаржується: головний державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренко Артем Михайлович, боржники: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на дії державного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, ст. ст. 368, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, посадова особа, рішення якої оскаржується: головний державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренко Артем Михайлович, боржники: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоренко Артема Матвійовича про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену в межах ВП № 46879555.

В іншій частині скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: