Справа № 333/938/17
Провадження № 2/333/1070/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення уточненої позовної заяви без руху

20 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименко С.Г., розглянувши уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності на нерухоме майно, припинення спільної власності на житлові кімнати у квартирі, визначення місць загального користування і його порядку, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права спільної часткової власності шляхом встановлення порядку користування квартирою.

19 квітня 2017 року позивачем подано до суду позовну заяву в новій редакції з розширеними позовними вимогами.

В своїй уточненій позовній заяві ОСОБА_1 просить суд:

- встановити факт порушення права спільної часткової власності на квартиру № 16, що розташована в будинку №15-Б по вулиці Чумаченка в м. Запоріжжя внаслідок недобросовісного здійснення ОСОБА_2 свого права;

- змінити правовідношення власності кімнат під номерами 2,3,4 і кладової під номером 5, що знаходяться в квартирі АДРЕСА_1, з спільної власності на приватну власність;

- виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_1 дві кімнати під номерами № 2 і № 3 згідно технічному паспорту;

- виділити в натурі у приватну власність ОСОБА_2 кімнату під номером № 4 і кладову під № 5 згідно технічному паспорту;

- визнати спільною сумісною власністю сторін коридор, кухню, ванну кімнату та туалет згідно технічному паспорту;

- встановити порядок користування приміщенням спільної власності як місцями загального користування для мешканців житлових кімнат квартири;

- надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право здійснити державну реєстрацію приватної власності на нерухоме майно у вигляді відповідних житлових кімнат в натурі;

- заборонити сторонам створювати перешкоди іншій стороні у володінні та користуванні ключами від вхідних дверей, а також в доступі до приміщень квартири, виділених для загального користування;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в якості компенсації різниці розміру частки у неподільному майні грошові кошти у сумі 7212,30 грн.;

- судові витрати по справі покласти на відповідача.

Суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 119 ЦПК України виходячи з наступного.

В порушення п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві ціна позову щодо вимог майнового характеру зазначена така, що не відповідає дійсній вартості майна.

Згідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Позивач посилаючись на Постанову Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного суду України № 15 від 25.05.1998 року згідно якої вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, зазначає, що вартість спірної квартири становить орієнтовно 540000,00 грн. і не вважає за необхідне проводити експертизу, проте жодних підтверджень того, що сторони погодили зазначену вартість між собою суду не надає.

Згідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно до статистичної інформації середня вартість 1 кв.м. житла в квартирі такого типу в м. Запоріжжя складає еквівалент 389 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.04.2017 року становить 26.845 грн./долар та складає 10442,70 грн. Загальна площа квартири відповідно до копії технічного паспорта, який був наданий позивачем, складає 60,24 кв.м. Таким чином, середня вартість вказаної квартири становить 629068,25 грн.

Виходячи із вищезазначеної вартості нерухомого майна, беручи до уваги те, що позивач просить виділити йому у індивідуальну приватну власність житлову площу, яка складає 31,8 кв.м. (кімнату № 2 площею 14,6 кв.м. та кімнату № 3 площею 17,2 кв.м.), що на 10,75 кв.м. перевищує його ? частину (21,05 кв.м.) у праві власності на житлову площу, суд визначає розмір судового збору за вимогу майнового характеру, що підлягає сплаті у сумі 1122,59 грн. (10,75 кв.м х 10442,70 грн./кв.м = 112259,03 грн. (дійсна ціна позову).

Крім того, в силу ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З уточненої позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (про встановлення факту порушення права спільної часткової власності та про заборону сторонам створювати перешкоди іншій стороні у володінні та користуванні ключами від вхідних дверей, а також в доступі до приміщень квартири, виділених для загального користування).

До позовної заяви позивач надав копію квитанції про сплату судового збору у розмірі 977 грн. 27 коп., однак, виходячи з того, що позивачем заявляється дві вимоги немайнового характеру та вимога майнового характеру, то судовий збір сплачений ним не в повному обсязі.

Позивачу необхідно доплатити суму судового збору у розмірі 1425,32 грн. (1122,59 грн. за вимогу майнового характеру + 1280,00 грн. за дві вимоги не майнового характеру 977,27 грн. вже сплаченого судового збору) та надати суду на виконання вимог ст. 119 ЦПК України документ, що підтверджує сплату.

Як вбачається із позовних вимог, ОСОБА_1 фактично просить суд збільшити його частку власності у спільному майні шляхом виділення йому у індивідуальну приватну власність житлової площу, яка складає 31,8 кв.м., що на 10,75 кв.м., перевищує його ? частину у праві власності на житлову площу. При цьому право власності ОСОБА_2 на частку у спільному майні буде фактично зменшено та припинено, у звязку з чим ОСОБА_1 просить суд стягнути з нього на користь відповідачки в якості компенсації різниці розміру частки у неподільному майні грошові кошти.

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Тобто, з метою надання правам співвласника захисту, права на частку якого припиняються за позовом іншого співвласника, закон встановлює обов'язок позивача внести вартість частки на депозитний рахунок суду для сплати співвласнику компенсації.

Однак, в порушення вищезазначених вимог закону позивач не надає суду доказів попереднього внесення вартості частки в розмірі 112259,03 грн. (або іншу суму підтверджену належною оцінкою майна) на депозитний рахунок суду.

Також позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки в супереч правовим положенням, позивачем не надано доказів тих обставин, на які він посилається, зокрема не надано рішень судів, актів, довідок, листів на які він посилається у своїй уточненій пзовній заяві.

Всі вищезазначені обставини перешкоджають вирішенню питання про прийняття уточненої позовної заяви до провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. ст. 119, 120 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, уточнена позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності на нерухоме майно, припинення спільної власності на житлові кімнати у квартирі, визначення місць загального користування і його порядку - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки в строк, який не перевищує пяти днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, уточнена позовна заява на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя С.Г. Герасименко