Справа № 356/162/17 Головуючий у І інстанції Лялик Р. М.
Провадження № 22-ц/780/3674/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 25.07.2017
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Журби С.О., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Березанського міського суду Київської області від 02 грудня 2013 року, та стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 Самуїла Олександровича, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду від 02 грудня 2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. Позивач зазначає, що на даний час відповідач працює на керівній посаді у будівельній фірмі в м. Тернопіль, має досить високий рівень доходів, а, отже, може надавати допомогу на утримання дітей у більшому розмірі.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що діти хворіють, а вона не в змозі нести систематичні витрати на лікування, оздоровлення та навчання дітей, а також прогодувати дітей. Розмір доходів відповідача порівняно з 2013 роком збільшився.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 02 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 750 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повноліття, починаючи з 11 квітня 2013 року (а.с.4).

Згідно довідки про доходи № ЖЖ000000002 від 31 березня 2017 року, виданої директору ТОВ «ПлатинумБуд» ОСОБА_3, загальна сума доходу останнього без урахування аліментів за період з квітня 2016 року по березень 2017 року становить 34 180 грн. (а.с.25).

Згідно довідки № 88 від 05 квітня 2017 року, виданої Березанською міською лікарнею, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 02 лютого 2010 року по 12 березня 2010 року пройшов стаціонарне обстеження в КЗ КОР ОПНМО № 2 в смт. Ворзель та встановлено діагноз з повторним обстеженням і лікуванням у 2012 році. Діагноз F 71.0 та встановлена група інвалідності «з дитинства» (а.с.42).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача стосовно збільшення доходів платника аліментів спростовується довідкою про доходи відповідача. Матеріали справи не містять даних щодо негативної динаміки стану здоровя дитини за останні три роки. Відсутність передбачених ч. 1 ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів не позбавляє позивача звернутися до суду із вимогою про стягнення з відповідача додаткових витрат, понесених нею на лікування та оздоровлення дитини.

Колегія суддів погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року розяснено судам, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів особа, з якою проживає дитина, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач не надала належних та допустимих доказів того, що матеріальний стан платника аліментів змінився та його доходи є значно вищими від тих, які були на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що не дивлячись на «липові» довідки про доходи, розмір доходів відповідача значно збільшився. Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони є лише припущеннями, а доказування, в силу вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що діти хворіють, а вона не в змозі нести систематичні витрати на лікування, а також на оздоровлення та навчання дітей. На підтвердження наявності у дітей хвороб, ОСОБА_2 надає суду виписку з історії хвороби ОСОБА_4 та заключення, а також виписку з історії хвороби ОСОБА_5 Проте, вказані обставини та докази, надані на їх підтвердження, не є підставою для збільшення розміру аліментів. Разом з тим, позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дітей в порядку ст. 185 СК України.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином дослідив всі наявні у справі докази в їх сукупності, надав їм належну правову оцінку, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовуються, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Журба С.О.

ОСОБА_6