ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М., за участі секретаря Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради Київської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що після смерті 07 березня 2017 року його дядька ОСОБА_3, відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Позивач є племінником спадкодавця. Одночасно з визнанням права власності на спадщину, яка складається з квартири АДРЕСА_1 позивачу необхідно встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий 07 березня 2017 року ОСОБА_3 являється позивачу рідним дядьком. Позивач не має можливості оформити спадщину після смерті дядька, оскільки нотаріус відповідною постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як ним не надано документів, які підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем та не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно.

03 жовтня 2017 року представником позивача ОСОБА_4 було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме: встановлення факту належності позивачу ОСОБА_1 свідоцтва про народження позивача, в якому його прізвище записане «Хіжняк».

Крім цього, представником позивача адвокатом ОСОБА_4 було подано до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості спаввідповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є рідним братом позивача ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача підтримала збільшені позовні вимоги, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача - Фастівської міської ради Київської області в судовому засіданні фактично проти позову не заперечувала та поклала його вирішення на розсуд суду.

Співвідповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений судом належним чином, надав через канцелярію суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав, на спадщину після смерті дядька не претендує.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 березня 2017 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ОК №400653 виданого 09 березня 2017 року (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру №130 по вул. Соборній (Леніна), 54 в м. Фастові Київської області, що належала йому на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.02.2009 року виданого Виконкомом Фастівської міської ради (а.с.7-8-9).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В установлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і тому в силу ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно копії спадкової справи №52/2017 після померлого 07.03.2017 року ОСОБА_3 наданої Фастівською міською державною нотаріальною конторою вбачається, що заяву про прийняття спадщини подав лише спадкоємець - ОСОБА_1 (а.с.27-34).

Згідно відповіді №575/0214 від 22.05.2017 року Фастівської міської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не предявлено документів, які підтверджують його родинні стосунки зі спадкодавцем, крім того, не надано правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві ОСОБА_3 квартири, що розташована в АДРЕСА_2 (а.с.12).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо .

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.

Встановлення факту родинних відносин, а саме, що померлий ОСОБА_3 доводиться позивачу рідним дядьком, а той йому племінником підтверджується довідкою Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 15.05.2017 року за №705, з якої вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно, являється племінником померлого 09.03.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить запис в по господарській книзі №29 Білозірської сільської ради на 1955-1957 роки, який входив до складу сімї: баба ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5; батько ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; дядько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.14).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Згідно копії паспорта громадянина України прізвище позивача вказане ОСОБА_3 (а.с.31), проте як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача, його прізвище зазначено «Хіжняк».

Суд вважає, що різниця у написанні прізвища позивача є наслідком довільного перекладу прізвища з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою.

Отже, аналізуючи всі вищенаведені докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем документально підтверджено належними доказами його родинні стосунки зі спадкодавцем ОСОБА_3.

А оскільки, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_3 судом не встановлено, а з заявою про прийняття спадщини звернувся лише ОСОБА_8, то є наявними юридичні підстави для визнання саме за ним права на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підверджені певними засобами доказування, не можуть підверджуватись іншими засобами доказування.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-59, 60, 212-215, 256 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1221, 1226 , 1261, 1268 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий 07 березня 2017 року ОСОБА_3 являється ОСОБА_1 рідним дядьком.

Встановити факт належності ОСОБА_1 його свідоцтва про народження, в якому прізвище записане «Хіжняк».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3, як спадщину після смерті дядька ОСОБА_3, померлого 07 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М.Ковалевська