№ 336/7008/16-ц
пр. № 2-п/336/47/2017
УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Наумові А.А., за участі представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_2 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором б/н від 23.01.2014 року - 22535,81 грн., яка складається з наступного: 13306,14 грн. - заборгованість за кредитом; 7380,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 300,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1049,32 грн. штраф (процентна складова), а також в рахунок відшкодування витрат сплаченого судового збору 1378,00 грн.

Копію заочного рішення суду ОСОБА_2 отримала 23.05.2017 року, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення.

01.06.2017 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про скасування заочного рішення суду. Як зазначено в заяві відповідач не зявлявся до суду у звязку з неотриманням судових повісток особисто, а з рішенням суду не згодна, оскільки позовні вимоги не підтверджені належними доказами.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на заяві на зазначених підставах, посилаючись, що при ухваленні рішення суд не витребував додаткових доказів, про витребування яких відповідач клопотань не заявляла, а також не врахував відповідних правових позицій Верховного Суду України.

Позивач представника в судове засіданні не направив, надіслали письмові заперечення проти задоволення заяви.

Оскільки відповідно до положень ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, судом заява ОСОБА_2 розглянута за відсутності представника позивача та відповідачки, інтереси якої представляв представник за довіреністю.

При вирішенні заяви про скасування заочного рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню лише за наявності спільно двох умов: якщо відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та якщо судом встановлено, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Ухвалою суду від 09.12.2016 року провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відкрите та призначено розгляд справи на 12.01.2017 року.

10.01.2017 року відповідачем ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження у справі, яка залишалась без руху, а ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06.03.2017 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Наступне судове засідання з розгляду справи було призначене судом на 20.04.2017 року, натомість 18.04.2017 року ОСОБА_2 знову було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження у справі, та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.04.2017 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

На переконання суду подання відповідачем апеляційний скарг, які не оплачені судовим збором, напередодні днів, коли судом призначались судові засідання, мають ознаки зловживання своїми процесуальними правами.

Нарешті справу було розглянуто судом 16.05.2017 року. про місце та час розгляду справи відповідач була повідомлена в установленому порядку шляхом вручення судової повістки 11.05.2017 року, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення про вручення судової повістки.

Оскільки поважних причин для неявки в судові засідання відповідач не навела, а посилання її на те, що вона не отримувала судових повісток повністю спростовані як наявними у справі поштовими повідомленнями про вручення повісток, так і фактом подання ОСОБА_2 апеляційних скарг, суд не погоджується з доводами про відсутність відповідача в судовому засіданні з поважних причин.

Другою обовязковою умовою для скасування заочного рішення є встановлення судом того, що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Натомість відповідач на будь-які докази в обґрунтування незгоди з рішенням суду не посилається, як рівно і не надає таких доказів суду.

Посилання представника відповідача на те, що судом в ході розгляду справи не були витребувані додаткові докази, безпідставні, враховуючи, що жодних клопотань про витребування додаткових доказів не надходило.

Твердження про неврахування судом при ухваленні рішення правових позицій Верховного Суду України також не є підставою констатувати наявність підстав для скасування заочного рішення, оскільки правові позиції Верховного Суду України хоча і є обовязковими для застосування судами, водночас доказами у цивільній справі не являються.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, оскільки, судом відповідач викликалась до суду в установленому порядку, судові повістки їй направлялись за адресою, яку вона саме зазначає в якості адреси проживання та особисто їй вручались, а на існування будь-яких доказів, які б спростовували правильність рішення суду чи мали б істотне значення для вирішення спору відповідач не послалась та таких доказів не надала.

Отже оскільки передбачених ст. 232 ч. 1 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення не встановлено, заява відповідача задоволенню не підлягає. Суд вважає за потрібне роз'яснити відповідачеві можливість оскарження рішення суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк