Справа № 640/8891/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про визнання безпідставним нарахування заборгованості та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить застосувати трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, та наслідки спливу позовної давності, передбачені ст. 267 ЦК України до відповідача (окремо по кожній статті). Визнати безпідставними нарахування заборгованості на особовому рахунку на суму 1704 грн. 83 коп. за житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 за межами встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності за період з березня 2014 р. по березень 2017 р. Визнати відсутність заборгованості у ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги відповідно до оплачених ним рахунків Комунальному підприємству «Харківводоканал» за період з березня 2014 р. по березень 2017 р. Зобов'язати відповідача зробити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за послуги водопостачання, водовідведення за період з березня 2014 р. по березень 2017 p., про що повідомити позивача та суд. В обґрунтування позову зазначає, що позивач на свою заяву отримав відповідь відповідача від 30.03.2017 р., де вказано, що заборгованість станом на 01.03.2017 р. складає 1704,83 грн, в тому числі: за послуги центрального водопостачання - 490,63 грн; за послуги центрального водовідведення - 1214,20 грн. З наданого відповідачем розрахунку позивач робить висновок про те, що заборгованість з 01.02.2014 р. по 31.12.2014 р. складає 497,64 грн; заборгованість з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. складає мінус 119,96 грн; заборгованість з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. складає 52,51 грн; заборгованість з 01.01.2017 р. по 28.02.2017 р. складає мінус 622,07 грн. Зробивши математичні розрахунки, позивач дійшов висновку про те, що заборгованість станом на 01.03.2017 р. взагалі відсутня, оскільки враховуючи вимоги ст.257 ЦК України, якщо позивач щось і винен, то за останні три роки. Також позивач посилається на відсутні лічильників на воду, а також на те, що між відповідачем та позивачем письмовий договір, яким були б обумовлені їх обов'язки сплачувати за послуги користування водою та водовідведенням, не укладався. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі за водовідведення, береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відносини між споживачами і виконавцями у сфері надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, є обов'язковими для виконання усіма споживачами і виконавцями незалежно від форм власності і підпорядкованості.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Комунального підприємства «Харківводоканал» (далі за текстом КП «Харківводоканал») позов не визнала, в задоволенні позовних вимог просила відмовити, посилаючись на те, що відповідно до норм ЦПК України особа може звернутись до суду саме за захистом свого порушеного права. Позивач звернувся до суду із позовом про захист права, яке не було порушене з відповідачем, оскільки діючим законодавством не передбачено такого способу захисту як списання заборгованості та відсутнє нормативне врегулювання процедури списання заборгованості. Посилається на те, що виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 р. № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Списання заборгованості з особистого рахунку, яка є поза межею строку позовної давності рішенням суду та чинним законодавством не передбачено. Особовий рахунок, відкритий на конкретного споживача у підприємства-виконавця житлово-комунальних послуг, є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства-виконавця і списання з цього документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто КП «Харківводоканал», а не обов'язком, що відповідає правовій позиції, викладеній у рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.06.2014 та від 22.10.2014 з аналогічних спорів. Стосовно застосування судом строку позовної давності зазначила, що термін позовної давності може бути застосований лише судом в рамках розгляду судової справи. КП «Харківводоканал» не зверталося до суду з вимогами про стягнення заборгованості з позивача, відповідно і термін позовної давності до даних правовідносин судом не застосовувався. Застосування строку позовної давності позивачем до свого ж позову не передбачена діючим процесуальним законодавством. Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду стала відповідь відповідача від 30.03.2017, таким чином, перебіг позовної давності за вимогами позивача розпочався у березні 2017 року. З урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, розгляду судом підлягають лише вимоги за період з березня 2014 р. по березень 2017 р. Однак такі вимоги позивачем не заявлено, оскільки позовною вимогою є списання заборгованості, яка утворилась за межами строку позовної давності. Строк позовної давності щодо позовних вимог за період з 01.01.2000 по 28.02.2014 на день звернення позивача до суду вже сплинув, на підставі п.3 ст. 267 ЦК України. Відповідач просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача та відмовити в задоволені позову відповідно до п. 5 ст. 267 ЦК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є абонентом послуг центрального водопостачання та водовідведення, які надає відповідач.

В період з 01.01.2000 р. по 30.12.2007 р. оплата за послуги центрального водопостачання та водовідведення на особовий рахунок позивача не надходила, станом на 01.03.2017 р. заборгованість по особовому рахунку складає 1704,83 грн., в тому числі: за послуги центрального водопостачання - 490,63 грн; за послуги центрального водовідведення - 1214,20 грн.

За останні три роки, тобто з 01.02.2014 р. по 28.02.2017 р. позивач повністю сплатив за послуги центрального водопостачання та водовідведення, надані КП «Харківводоканал», тому позивач вважає, що станом на 01.03.2017 р. у нього відсутня заборгованість перед відповідачем, враховуючи вимоги ст.257 ЦК України.

Проте, доводи позивача про відсутність заборгованості на його особовому рахунку є необґрунтованими, враховуюче наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вимоги Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 р. № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок, відкритий на ім'я позивача в КП «Харківводоканал», є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Зобов'язання КП «Харківводоканал» щодо списання заборгованості за оплату послуг центрального водопостачання та водовідведення не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості.

Відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2007 року № 12/1-64 списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу.

Позовна давність у відповідності до ч.3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Закінчення строку позовною давності не тягне за собою автоматичного списання заборгованості.

Згідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Позивачем не надано суду правового обґрунтування механізму реалізації списання заборгованості, яка утворилась на його особовому рахунку, а також правового підтвердження обов'язку КП «Харківводоканал» здійснювати списання вищезазначеної заборгованості.

Необґрунтованими є також позовні вимоги щодо визнання безпідставними нарахування заборгованості на особовому рахунку на суму 1704 грн. 83 коп. за період з березня 2014 р. по березень 2017 р., визнання відсутності заборгованості позивача за житлово-комунальні послуги КП «Харківводоканал» за період з березня 2014 р. по березень 2017 р. та зобов'язання відповідача зробити перерахунок заборгованості позивача за послуги водопостачання, водовідведення за період з березня 2014 р. по березень 2017 p., оскільки позивачем не надано доказів, підтверджуючих, що КП «Харківводоканал» повідомляло позивача ОСОБА_1 наявність у нього заборгованості за надані послуги центрального водопостачання та водовідведення за період з березня 2014 р. по березень 2017 р.

В листі №ЗПУ/42/1-17.01.02-08 від 30.03.2017 р., долученому позивачем до справи, КП «Харківводоканал» повідомило позивача ОСОБА_1 про те, що в період з 01.01.2000 р. по 30.12.2007 р. оплата за послуги центрального водопостачання та водовідведення на особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 не надходила, станом на 01.03.2017 р. заборгованість по особовому рахунку складає 1704,83 грн., в тому числі: за послуги центрального водопостачання - 490,63 грн; за послуги центрального водовідведення - 1214,20 грн.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся до суду із позовом про захист права, яке не було порушене відповідачем, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 256, 267 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про визнання безпідставним нарахування заборгованості та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ