Кодимський районний суд Одеської області _________________________________________________________________________________________
Справа № 503/852/17
Провадження №2/503/484/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретар Вдовиченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 12 травня 2017 року звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В позовній заяві позивач вказала, що 25 листопада 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 в якому 23 липня 2012 року народився син сина ОСОБА_3, який в даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від належного утримання дитини, хоча зобовязаний її утримувати.

В судове засідання позивач не зявилася, але надала до суду письмову заяву, в якій уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. В цій же заяві просила справу розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, заперечень щодо позову не надав.

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З цих підстав суд вважає можливим подану представником позивача заяву задовольнити та розглянути зазначену цивільну справу без його участі на підставі наявних у ній письмових доказів.

Суд дослідивши надані сторонами письмові докази, вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обовязок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження дитини серії 1-ЖД №314887, виданим 01 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції в Одеській області ).

В даний час сторони проживають окремо, дитина перебуває на утриманні позивача.

Отже, відповідач ОСОБА_2 законодавчо зобовязаний утримувати свого неповнолітнього сина до його повноліття, проте свій обовязок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, вказано, що держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обовязку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.

Так, згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 12 травня 2017 року, і до повноліття дитини, зокрема до 23 липня 2030 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сопільняк О.М.