АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 648/3805/16-ц Головуючий в І інстанції: Бугрименко В.В.
Провадження №22-ц/791/1690/17 Доповідач: Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючий Радченко С.В.

судді: Вейтас І.В.,

ОСОБА_1

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИЛА

У вересні 2016 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі Банк) звернувся до суду з позовною заявою обґрунтовуючи її тим, що 05.09.2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір № 04-73-ris-2008, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 90000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17 %річних, а з 28.11.2011 року 16 % річних. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Відповідачами умови кредитного договору не виконуються належним чином, внаслідок чого, станом на 05.04.2016 року виникла заборгованість в сумі 2482 695,16 грн, яка складається із: строкової заборгованості по основному боргу кредиту 39481,38 дол. США, що еквівалентно 1026302,68 грн., простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 8500 дол. США, що еквівалентно 220954,10 грн., строкової заборгованості по відсоткам 767,17 дол. США, що еквівалентно 19956,31 грн., простроченої заборгованості по відсоткам - 9230,42 дол. США, що еквівалентно 239941,08 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків - 975540, 99 грн. Посилаючись на наведене, просили солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 14 липня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, що з'явились до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у визначених процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що має місце прострочення кредитора, відповідачі не повідомлені про зміни в договорі, а тому відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачами взятих на себе зобовязань.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 04-73-kis-2008 (далі - договір), відповідно до якого, остання отримала кредит у розмірі 90000 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 17% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 04.09.2023 року. (п.п.2.1, 3.2, 4.1 договору) (а.с.7-9).

Відповідно до п.п. 3.2, 2.2, 4.3 договору, позичальник зобовязувалась щомісячно з 1 по 10 число погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за минулий місяць, відповідно до графіку, який є невідємною частиною договору, на рахунки №9604 та 9607 відповідно.

Додатковою угодою до договору від 05.09.2011 року сторони внесли зміни до п.п.21, 4.1 договору, зокрема, з 28.11.2011 року розмір процентної ставки за кредитом зменшено до 16 % річних (а.с.11).

На забезпечення виконання вказаного зобовязання, 05.09.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договори поруки. Згідно п. 2.1 Договору поручитель несе солідарну відповідальність в тому ж обсязі, що і Позичальник (а.с.15-16).

З розрахунку заборгованості вбачається, що з вересня місяця 2015 року відповідачі зобовязання за кредитним договором не виконували, внаслідок чого станом на 05.04.2016 року виникла заборгованість в сумі 2482 695,16 грн, яка складається із: строкової заборгованості по основному боргу кредиту 39481,38 дол. США, що еквівалентно 1026302,68 грн., простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 8500 дол. США, що еквівалентно 220954,10 грн., строкової заборгованості по відсоткам 767,17 дол. США, що еквівалентно 19956,31 грн., простроченої заборгованості по відсоткам - 9230,42 дол. США, що еквівалентно 239941,08 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків - 975540, 99 грн (а.с.17-23).

Постановою Національного банку України за №612 від 17 вересня 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію до 17 грудня 2015 року (а.с.202). Постановою Національного банку України за № 898 від 17 грудня 2015 року відкликано банківську ліцензію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, у тому разі, якщо кредитор відмовляється прийняти належне виконання зобов'язання, запропоноване боржником або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку, кредитор вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання (ч. 1 ст. 613 ЦК України).

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора (ч. 2, 4 ст. 613 ЦК України).

Банк в стані тимчасової адміністрації та ліквідації в своїй діяльності користується виключно спеціальним законом - Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку» (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 1581/21893 від 14.09.2012 р.) (далі - Положення).

Згідно із п. п. 2.17 п. 2 розділу V Положення уповноважена особа Фонду на ліквідацію банка з дня її призначення вживає таких заходів: здійснює відкриття накопичувального рахунку.

Відповідно до п. п. 3.2 п. 3 розділу V Положення з метою забезпечення процедури ліквідації уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку ініціює відкриття накопичувального рахунку неплатоспроможного банку у національній валюті та іноземній валюті (за необхідності) в територіальному управлінні НБУ або в Операційному управлінні НБУ.

За змістом п. п. 3.3 п. 3 розділу V Положення після відкриття накопичувального рахунку за розпорядженням уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку залишок коштів із кореспондентського рахунку банку перераховується на накопичувальний рахунок і вживаються заходи щодо закриття кореспондентського рахунку такого банку та виключення його з учасників системи електронних платежів (СЕП) у порядку, визначеному нормативно-правовим актом, НБУ, що визначає порядок міжбанківського переказу грошей в Україні в національній валюті, а також повертаються кредиторам розрахункові документи, що не сплачені в строк з вини банку, що враховувалися на відповідному позабалансовому рахунку (якщо такий облік вівся в територіальному управлінні НБУ за договором з таким банком).

Змістом п. п 3.4. п. 3 розділу V Положення передбачено, що на накопичувальний рахунок банку зараховуються кошти такого банку і надходження на його користь. З цього рахунку проводяться розрахунки з кредиторами й оплата витрат на здійснення процедури ліквідації.

Частинами 1, 2 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено обов'язок Фонду не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розмістити інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, а також здійснити опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Так відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 22.06.2015 р. №405 «Про роботу Національного Банку України», починаючи з 02.06.2015 року у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкрито накопичувальні рахунки, які використовуються для безготівкового погашення кредитної заборгованості.

23.12.2015 року на офіційному сайті Фонду за адресою: www.fg.giv.ua була розміщена інформація про ліквідацію Банку (а.с.203). Відомості про ліквідацію Банку також опубліковано у газеті «Голос України» №242 (6246) від 23.12.2015 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що кредитор в даному випадку не вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, оскільки він не відмовлявся прийняти належне виконання з боку відповідачів у справі, більше того, він не вчиняв дій, які б об'єктивно перешкоджали виконати позичальнику належним чином свої кредитні зобов'язання, навпаки позивач в силу вимог ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та п. п. 3.2, 3.3 п. 3 розділу V Положення «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку» здійснив заходи по відкриттю накопичувального рахунку неплатоспроможного банку та повідомив через загальнодоступні засоби масової інформації, натомість відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач відмовлявся прийняти належне виконання та перешкоджав належному виконанню зобов'язання з їх боку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Крім цього, суд першої інстанції не врахував норми ст. 537 ЦК України, згідно із якою боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі:

1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання;

2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку;

3) відсутності представника недієздатного кредитора.

Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

Із наведеного вбачається, що відмова кредитора від запропонованого боржником виконання договору може мати місце лише тоді, коли кредитор може прийняти виконання від боржника, однак з субєктивних причин відмовляється це зробити, натомість не можна вважати відмовою обєктивну неможливість прийняти виконання боржника, оскільки в такому випадку матиме місце не відмова від прийняття виконання, а лише неможливість прийняти виконання.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення.

Вирішуючи питання по суті позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про їх обґрунтованість, оскільки встановлено, що боржник ОСОБА_2 ухилилася від виконання свої зобовязань по кредитному договору та в силу статей 526, 554, 1054 ЦК України повинна погасити виниклу заборгованість у повному розмірі в солідарному порядку з поручителем.

Сума заборгованості станом на 05.04.2016 року відповідно до розрахунку банку становить 2 482 695, 16 грн., з яких 39 481, 38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1 026 302, 68 грн. строкова заборгованість по основному боргу кредиту; 8500 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 220 954, 10 грн. прострочена заборгованість по основному боргу кредиту; 767, 71 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 19956, 31 грн. строкова заборгованість по відсоткам; 9 230, 42 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 239 941, 08 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 975 540, 99 грн. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам.

Посилання представника відповідача на необґрунтованість розрахунку заборгованості колегія не приймає до уваги, оскільки відповідність розрахунку перевірена під час розгляду справи в апеляційній інстанції та його правильність була підтверджена письмовими доказами банку і не спростована відповідачами.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин на підставі статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені останнім при подачі позову 37240,43 грн (а.с.6) та при подачі апеляційної скарги - 40964,47 грн (а.с.207), а всього 78204,90 грн.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст. ст. 303,307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 14 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 04-73-ris-2008 від 05.09.2008 року в сумі 2 482 695,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» понесені судові витрати по 39102,45 грн. з кожного.

Рішення набирає чинності після проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Вейтас

ОСОБА_1