Справа № 324/738/17
Провадження № 2/324/416/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що він зі своєю дружиною, відповідачкою по справі, 25 серпня 1993 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей, які на теперішній час вже є повнолітніми. Між сторонами в останні роки сімейного життя часто виникали непорозуміння та сварки. У 2014 році, коли на Донбасі розпочались бойові дії, відповідачка покинула чоловіка і переїхала до м.Запоріжжя, де і лишилась мешкати. З того часу сторони жодних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Крім того, позивачу стало відомо, що його дружина фактично створила сімю з іншим чоловіком, а також вона не надає позивачу адресу місця свого фактичного мешкання. Тому позивач подальше спільне життя вважає неможливим та просить суд розірвати шлюб, строк для примирення просить не надавати і судові витрати покласти на нього.

У судове засідання позивач не зявився, однак надав до суду письмову заяву, в якій просить праву розглянути за його відсутності. На позовних вимогах він наполягає і просить їх задовольнити, а всі судові витрати у справі залишити за ним.

Відповідач також не зявилася у судове засідання, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Маменко» і строк для примирення просила не надавати.

У звязку із заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІІ-ФП №323113 від 25 серпня 1993 року.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно із ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, вони шлюбні відносини не підтримують, з 2014 року проживають окремо і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сімю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом зясовано, що волевиявлення позивача, який наполягає на задоволенні позову, і відповідача, яка позов визнала і проти його задоволення не заперечувала, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу.

За таких обставин суд вважає, що сімя розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд встановив, що сторони не мають пільг зі сплати судового збору, передбачених Законом України «Про судовий збір». При цьому суд враховує письмову заяву позивача, у якій він просить покласти судові витрати на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 109,110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 174 ч.4,197 ч.2, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 серпня 1993 року Секретарською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №9, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Денисюк) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_2 залишити прізвище «Маменко».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Пологівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: