Справа № 182/835/17
Провадження № 2/0182/1791/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.07.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дій незаконними та визнання права на приватизацію житла.

Згодом уточнив свої позовні вимоги та разом з іншими позивачами: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом про визнання права на приватизацію житлового приміщення

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони усією сім'єю проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1, перебуваючи у статусі квартиронаймача згаданої квартири, вирішив її приватизувати, тому реалізуючи своє право на приватизацію, він звернувся до Управління комунального майна Нікопольської міської ради з відповідною заявою та пакетом документів для оформлення. Однак, в приватизації квартири йому було відмовлено, оскільки ним не був наданий ордер, на підставі якого вони з родиною вселилися в цю квартиру. Даний факт став причиною звернення позивачів до суду з вимогою визнати за ними право на приватизацію квартири без надання відповідачу ордеру про надання житлової площі.

Позивачі у судове засідання не з'явились, до суду, від кожного окремо надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити (а.с. 24-26).

Представник відповідача Савельєва С.Д. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. (а.с.22).

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Факт законного користування спірною квартирою підтверджується договором найму житла від 12.11.2015 року, укладеного між КП «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради та ОСОБА_1 (а.с.6).

У 2016 році ОСОБА_1 в межах норм ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» звернулася до Управління комунального майна Нікопольської міської ради з заявою про приватизацію квартири.

Листом №1452 від 26.12.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у наданні згоди на приватизацію квартири, оскільки надані документи не відповідали вимогам п. 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України

від 16 грудня 2009 року № 396, а саме через відсутність копії ордеру про надання житлової площі, який є підставою на вселення в квартиру (а.с.7).

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Норми ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлюють, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 Закону України вищевказаного закону - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає, і як вбачається, на спірну квартиру позивачів не розповсюджується.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З моменту вселення родини ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 і до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред'являлося до позивачів претензій щодо незаконності їх мешкання у ній.

З огляду на вказані обставини, позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вони мешкають.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, так як неправомірність їх проживання ніхто не оспорює, а відсутність одного лише ордеру про надання житлової площі позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права на приватизацію квартири без пред'явлення ордеру підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, позовні вимоги оплачені судовим збором.

Керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 345 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60,88,208, 213-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44.37 кв.м., за відсутності ордеру про надання житлової площі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні, можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в такий самий строк з моменту отримання його копії.

Суддя: І. В. Тихомиров