Справа № 500/4172/16-ц
Провадження № 2/500/356/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_5

до

Ізмаїльської міської ради Одеської області,

ОСОБА_6

третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м.Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області

про

визнання протиправними та скасування рішень сесії Ізмаїльської міської ради, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов?язання демонтажу

В С Т А Н О В И В:

Позивач та представники пояснили, що 12 листопада 1953 року рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради за домоволодінням № 137 по вул. Осипенко було закріплено земельну ділянку площею 543 кв.м. Власниками вказаного будинку були ОСОБА_7 та ОСОБА_8, за частинами будинку яких зареєстровано земельні ділянки відповідно 225 кв.м. та 318 кв.м., разом із тим вказаним земельним ділянкам було надано адресу відповідно №47 по вул. Фрунзе та №145 по вул. Осипенко. За договором купівлі-продажу від 22 червня 1988 року позивач придбав житловий будинок по вул. Фрунзе, 97 (старий № 47) в м.Ізмаїлі розташований на земельній ділянці площею 225 кв.м. За договорами дарування від 01 жовтня 2011 року і 04 жовтня 2011 року відповідач прийняла в дар житловий будинок по вул. Осипенко, 151 (старий № 145), який вже був розташований на межі земельної ділянки площею 318 кв.м. Через наявність спору між сторонами щодо порядку користування земельними ділянками в момент знаходження справи в суді стосовно земельної ділянки, рішенням 35 сесії Ізмаїльської міської ради за № 3123-VI від 30 серпня 2013 р ОСОБА_6І було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0350 га. у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Ізмаїл, вул. Осипенко, 151 ріг вул. Фрунзе, 95, а в листопаді 2013 року СПД «ОСОБА_9Ю» був розроблений проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки площею 350 кв.м. Окрім вказаного 27 грудня 2013 року 40 сесія міської ради VI скликання в момент знаходження спору в Ізмаїльському міськрайонному суді (Справа № 500/6939/13-ц) прийняла рішення про надання ОСОБА_6І земельної ділянки площею 350 кв.м. у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м.Ізмаїл, Одеської області, вул.Фрунзе, 95. Пунктом 1 вказаного рішення затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 350 кв.м. у власність відповідачці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Окрім того пунктом 2 вказаного рішення відповідачці передано земельну ділянку площею 350 кв.м у власність, із земель запасу та земель, що не передані у власність або постійне користування в межах населених пунктів, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Ізмаїл, Одеської області, вул.Фрунзе, 95. За результатами вказаних дій рішенням 42 сесії Ізмаїльської міської ради VI скликання від 31 січня 2014 року про внесення змін до рішення Ізмаїльської міської ради № 3664-VI від 27 грудня 2013 року адреса земельної ділянки «вул.Фрунзе, 95» змінена на «вул.Осипенко, 151 кут вул.Фрунзе, 95». На підставі вказаного 24 лютого 2014 року реєстраційна служба Ізмаїльського МРУЮ зареєструвала за ОСОБА_6І право власності на земельну ділянку і видала свідоцтво про право власності. З урахуванням вказаного через порушенням міською радою обставин та перевірки наявної площі земельної ділянки, що порушує право позивача на належне користування своїм майном просить визнати незаконними та скасувати:

●рішення 35 сесії Ізмаїльської міської ради VI скликання за №3123-VI від 30 серпня 2013 року про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

●рішення 40 сесії Ізмаїльської міської ради VI скликання за М3664-УІ від 27 грудня 2013 року про надання ОСОБА_6 земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0350 га.;

●рішення 42 сесії Ізмаїльського міського Ради VI скликання за №3838-М від 31 січня 2014 року про внесення змін до рішення Ізмаїльської міської ради № 3664- VI від 27 грудня 2013 року.

●свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24 лютого 2014 року серія ЯЯЯ №705000.

Представник Ізмаїльської міської ради Одеської області проти задоволення позовних вимог не заперечує, пояснив, що порушення відбулось через відсутність інформації, на яку посилається позивач, а міська рада самостійно не може скасувати прийняті рішення.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник проти позовних вимог заперечують, пояснили, що відповідно до рішення виконкому Ізмаїльської міської ради від 12 листопада 1953 року за домоволодінням №137 по вул.Осипенко в м.Ізмаїлі було закріплено земельну ділянку площею 543 м2, проте рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради №773 від 29 жовтня 1956 року ОСОБА_10 відведено для індивідуальної забудови земельну ділянку площею 344 кв.м., а на підставі вказаного рішення було укладено договір індивідуальної забудови від 23 листопада 1956 року, відповідно до якого ОСОБА_10 у 1958 році збудував житловий будинок літ. «Г». Також пояснили, що в схемі розподілу земельної ділянки від 1964 року існує невідповідність розрахунків. Визначаючи площу земельної ділянки яка належить ОСОБА_7 та яка має форму неправильного прямокутника, розраховано шляхом множення між собою сум протилежних сторін, що склало 17x13.25=225 кв.м., тобто техніки які встановлювали цю площу, опосередковано зробили на папері правильний прямокутник та вирахували площу по формулі S = а х б де S - площа прямокутника, а - довжина першої сторони, б - довжина другої сторони, що є грубою математичної помилкою. Натомість площу земельної ділянки ОСОБА_8 було визначено шляхом віднімання від загальної площі 543 кв.м. площі земельної ділянки 225 кв.м., яка належить ОСОБА_7 і це склало 318 кв.м.

Також відповідно до генерального плану-схеми ділянки №137 по вул.Осипенко від 16 квітня 1946 року та акту обстеження від 20 листопада 1948 року, встановлена площа земельної ділянки якою користувалась ОСОБА_8 в розмірі 134 кв.м. Також пояснили, що дії ОСОБА_9 щодо розробки та виготовлення проекту землеустрою, а також сам проект землеустрою були предметом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0002481, відомості про яке внесені до ЄРДР 19 серпня 2016 року та порушено за ознаками ч.І ст.366 КК України, а за постановою від 13 вересня 2017 року було закрито.

Проект землеустрою на земельну ділянку по вул.. Осипенко,151 ріг вул. Фрунзе,95 у м.Ізмаїлі був погоджений згідно діючих норм законодавства України.

Підстав для відмови в наданні дозволу на розробку, як вказує позивач, невідповідність даним вказаним в технічному паспорті на житловий будинок, Ізмаїльською міської радою не знайдено, з оглядом на що було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою.

З урахуванням вказаного вважають, що ОСОБА_6 права ОСОБА_11 не порушені, а спірна земельна ділянка приватизована згідно норм діючого законодавства України. Разом із тим Ізмаїльська міська рада надала ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,03560 га у власність із земель запасу та земель, які не надані у власність або постійне користування в межах населених пунктів, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Ізмаїл, Одеська область вул. Осипенка,151 ріг вул. Фрунзе,95 відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12,40,116,181,121,123 Земельного Кодексу України.

Оскаржувані рішення Ізмаїльської міської ради є законними та прийнятим в межах компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства, тобто підстав для їх скасування немає.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м.Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з?явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце засідання, про причину неявки не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, показання експерта, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-81 ЦПК України.

Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що 12 листопада 1953 року рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради за домоволодінням № 137 по вул. Осипенко було закріплено земельну ділянку площею 543 кв.м. Власниками вказаного будинку були ОСОБА_7 та ОСОБА_8, за частинами будинку яких зареєстровано земельні ділянки відповідно 225 кв.м. та 318 кв.м., разом із тим вказаним земельним ділянкам було надано адресу відповідно №47 по вул. Фрунзе та №145 по вул. Осипенко.

За договором купівлі-продажу від 22 червня 1988 року позивач придбав житловий будинок по вул. Фрунзе, 97 (старий № 47) в м.Ізмаїлі розташований на земельній ділянці площею 225 кв.м. За договорами дарування від 01 жовтня 2011 року і 04 жовтня 2011 року відповідач прийняла в дар житловий будинок по вул. Осипенко, 151 (старий № 145), який вже був розташований на межі земельної ділянки площею 318 кв.м.

Через наявність спору між сторонами щодо порядку користування земельними ділянками в момент знаходження справи в суді стосовно земельної ділянки, рішенням 35 сесії Ізмаїльської міської ради за № 3123-VI від 30 серпня 2013 року ОСОБА_6І було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0350 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Ізмаїл, вул. Осипенко, 151 ріг вул. Фрунзе, 95, а в листопаді 2013 року СПД «ОСОБА_9Ю» був розроблений проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки площею 350 кв.м.

Окрім вказаного 27 грудня 2013 року 40 сесія міської ради VI скликання в момент знаходження спору в Ізмаїльському міськрайонному суді (Справа № 500/6939/13-ц) прийняла рішення про надання гр.ОСОБА_6І земельної ділянки площею 350 кв.м у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м.Ізмаїл, Одеської області, вул.Фрунзе, 95. Пунктом 1 вказаного рішення затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 350 кв.м. у власність відповідачці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Окрім того пунктом 2 вказаного рішення відповідачці передано земельну ділянку площею 350 кв.м у власність, із земель запасу та земель, що не передані у власність або постійне користування в межах населених пунктів, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Ізмаїл, Одеської області, вул.Фрунзе, 95. За результатами вказаних дій рішенням 42 сесії Ізмаїльської міської ради VI скликання від 31 січня 2014 року про внесення змін до рішення Ізмаїльської міської ради № 3664-VI від 27 грудня 2013 року адреса земельної ділянки «вул.Фрунзе, 95» змінена на «вул.Осипенко, 151 кут вул.Фрунзе, 95».

На підставі вказаного 24 лютого 2014 року реєстраційна служба Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції зареєструвала за ОСОБА_6І право власності на земельну ділянку і видала свідоцтво про право власності.

Між тим сторони визнали належним доказом у справі висновок експерта №04/13-2014 від 03 липня 2014 року, який надано за ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2014 року у справі № 500/6939/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Ухвалою суду, яку сторони не долучили до матеріалів справи, але обставину якої визнали доведеною, позовні вимоги залишені без розгляду.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_13 підтвердив зроблений висновок про те, що за показниками площа, конфігурація та лілійні розміри зовнішніх меж земельні ділянки № 151 по вул. Осипенко та № 95 по вул. Фрунзе м. Ізмаїла Одеської області не відповідають схемі, складеній Ізмаїльським МБТІ та затвердженій рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 209 від 23 квітня 1963 року, а саме площа земельної ділянки № 151 по вул. Осипенко складає 339 кв.м., що на 11 кв.м. менше ніж визначено кадастровим планом та на 21 кв.м. більше ніж визначено рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 209 від 23 квітня 1963 року, а площа земельної ділянки № 95по вул. Фрунзе складає 264 кв.м., що на 39 кв.м. більше ніж визначено вказаним рішенням Ізмаїльської міської ради за № 209 від 23 квітня 1963 року.

Таким чином за висновком експерта визнано невідповідність розмірам за первинним відводом земельних ділянок № 151 по вул. Осипенко та № 95 по вул. Фрунзе м. Ізмаїла Одеської області.

Згідно п.2.3 інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р №376, - Комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Відповідно до вимог п.2,4 Інструкції, підготовчі роботи включають збір та аналіз виконавцем наявних документації із землеустрою, матеріалів інвентаризації земель, планово-картографічних матеріалів, правових підстав надання земельної ділянки у власність (користування), відомостей про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки, переліку обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути, списків координат пунктів державної геодезичної мережі.

В наявному в матеріалах сплави проекту відсутні матеріали по збору та аналізу виконавцем наявних Документацій із землеустрою, матеріалів інвентаризації земель, планово-картографічних матеріалів, правових підстав надання земельної ділянки у власність (користування), відомостей про наявність спірних питань що до меж земельної ділянки. При цьому технічний паспорт на домоволодіння суперечить данним викладеним у проекті за загальною площею.

Крім того, не наведено аналіз документів первинного відведення, в частині обгрунтованності збільшення загальної площі земельної ділянки відносно площі закріпленої за адресою, де власником є відповідач.

Відповідно до п.3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів), суміжних земельних ділянок або уповноваженою НИМ (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення,- межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

В проекті відсутні повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, що також додатково підтверджено листом від 11 серпня 2014 року за підписом міського голови на імя позивача, що також визнано представником Ізмаїльської міської ради в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 198 Земельного кодексу України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

У проекті не наведено даних, щодо погодження меж земельної ділянки з усіма суміжними землекористувачами, а саме по вул.О.Гурського (колишня Фрунзе)97.

Згідно довідки відділу Держземагенства у м. Ізмаїлі №28-02-08/2279 від 04 жовтня 2013 року за даними державної статистичної звітності форми 6-зем, земельна ділянка пл. 0,035 га, щодо якої надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення із земель, не наданих у власність постійне користування, належить до земель житлової та громадської забудови, угіддя:

забудовані землі всього - 0,0350 га, з них 0,0235 га, прибудинкова територія, під будівлями та спорудами - 0,0115 га. і обліковується у графі 34 рядку 96. Тобто згідно графи та рядку статистичної звітності форми 6-зем - ці землі є забудованими землями наданими у власність або постійне користування в межах населених пунктів та не відносяться до земель запасу.

Згідно пояснювальної записки проекту земельна ділянка відводиться за рахунок житлової та громадської забудови, що перебувають в запасі.

Згідно п.8 висновку Управління містобудування і архітектури №214 від 31 жовтня 2013 року - «Землекористувач (землевласник) земельної ділянки за рахунок якого надається (викупається) земельна ділянка Ізмаїльська міська рада (землі запасу)».

Згідно п.2 резолютивної частини рішення №3664-VI Ізмаїльської міської ради від 27 грудня 2013 року ОСОБА_6 надано земельну ділянку площею 0,035 га. у власність, із земель запасу та земель, які не надані у власність або постійне користування в межах населених пунктів для будівництва та обслуговування житлового будинку».

Таким чином вищевказані данні суперечать одне одному, а до матеріалів справи не долучені докази вилучення земельної ділянки із користування сторін, якою вони та попередні власники домоволодіння користувалися згідно документів первинного відведення та переведення її до земель запасу.

З урахуванням вказаного суд вважає доведеними твердження позивача про те, що земельні ділянки сторін не відповідають даним документів первинного відводу, а саме рішенню виконкому Ізмаїльської міської ради №209 від 23 квітня 1964 року та схемі розподілу домоволодіння №145 на самостійні, а також схематичному плану будівельного кварталу №165 м. Ізмаїл, складеного БТІ ОСОБА_10 08 серпня 1953 року.

Таким чином збільшення земельної ділянки відповідача відбулося за рахунок зменшення площі земельної ділянки шляхом зміщення межі земельної ділянки у бік земельної ділянки позивача.

Порушення права позивача шляхом облаштування відповідачем паркану на межі, яка визначена неналежно з урахуванням вищевказаних обставин, підтверджено висновком експерта №3540/24 від 12 травня 2017 року, який суд досліджує лише за обставинами графічної та візуальної фіксації знаходження паркану.

Вказані порушення є наслідками прийняття рішень 35 сесії Ізмаїльської міської ради VI скликання за №3123-VI від 30 серпня 2013 року про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, 40 сесії Ізмаїльської міської ради VI скликання за М3664-УІ від 27 грудня 2013 року про надання ОСОБА_6 земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0350 га., 42 сесії Ізмаїльського міського Ради VI скликання за №3838-М від 31 січня 2014 року про внесення змін до рішення Ізмаїльської міської ради № 3664- VI від 27 грудня 2013 року та виданого на підставі вказаних рішень свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 лютого 2014 року серія ЯЯЯ №705000.

Вказані обставини суд визнає за підставу для скасування вищевказаних нормативних актів та документів у відповідності до вимог ст.. 393 ЦК України..

Облаштований відповідачем паркан не знаходиться на межі, яка визначена схемою надання земельних ділянок, у зв?язку із чим позовні вимог щодо знесення паркану відповідають вимогам ст.391 ЦК України.

Посилання відповідача на встановлення нею паркану на підставі рішень, які визнані незаконними підлягають скасуванню не можуть покладатись в обґрунтування правомірності дій відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 263-267 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати:

●рішення 35 сесії Ізмаїльської міської ради VI скликання за №3123-VI від 30 серпня 2013 року про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

●рішення 40 сесії Ізмаїльської міської ради VI скликання за М3664-УІ від 27 грудня 2013 року про надання ОСОБА_6 земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0350 га.;

●рішення 42 сесії Ізмаїльського міського Ради VI скликання за №3838-М від 31 січня 2014 року про внесення змін до рішення Ізмаїльської міської ради № 3664- VI від 27 грудня 2013 року.

Скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24 лютого 2014 року серія ЯЯЯ №705000.

Зобов?язати ОСОБА_6 демонтувати (розібрати) зведений нею паркан, що встановлений вздовж житлового будинку літ. «А» та сараю літ. «В» за адресою м.Ізмаїл, вул.Осипенко,151 ріг вул.А.Гурського,95 і які межують з земельною ділянкою за адресою м.Ізмаїл, вул.О.Гурського,97.

Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_14