Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1730/17
Номер провадження: 2/511/736/17
21 листопада 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Панчук А. І.,,
при секретарі Міщенко М.Ю.
за участі позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 17.08.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, був укладений договір позики відповідно до якого надав відповідачу грошові кошти, у розмірі 168 000 гривень строком повернення до 30. 12.2016 року. На підтвердження укладення договору позики та передачі грошових коштів ОСОБА_3 власноручно була написана письмова розписка від 17.08.2016 року. Відповідно до п.5.2.1 та п.5.3, даного договору позики, у разі прострочення поверненні позики, позичальник сплачує позикодавцю пеню у сумі - 1% за кожен день прострочення, від несплаченої суми боргу відповідачем. У встановлений строк, в порушення умов договору, відповідач борг не повернув, тобто свої забовязання не виконав та на день складання позовної заяви - 30.08.2017 року, сума позики також не повернута. Неодноразові нагадування про необхідність повернення грошей результату не дали.
У звязку з чим, за даним договором позики станом на 30.08.2017 року, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 584 915,36 гривни, з яких - 168 000 гривень - заборгованість за основним боргом, згідно п.5.2.1 і п.5.3 даного договору позики пеня за прострочення боргу у сумі 403 200 гривень, сума індексу інфляції за вказаний період 13 715,36 гривень.
Також, 17.08.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, був укладений договір позики відповідно до якого надав відповідачу грошові кошти, був укладений договір позики відповідно до якого позичив відповідачу грошові кошти, у розмірі 190 500 гривень строком повернення до 30.12.2016 року. Відповідно до п.5.2.1 и 5.3 договору позики, у разі прострочення повернення позики позичальник сплачує позикодавцю пеню у сумі 1% за кожен день прострочення боргу від несплаченої суми. На підтвердження укладення договору позики та передачі грошових коштів ОСОБА_3Р власноручно була написана письмова розписка від 17.08.2016 року. У встановлений строк, в порушення умов договору, відповідач борг не повернув, тобто свої забовязання не виконав та на день складання позовної заяви - 30.08.2017 року, сума позики також не повернута. Неодноразові нагадування про необхідність повернення грошей результату не дали.
У звязку з чим, за договором позики грошей, станом на 30.08.2017 року, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 663252,23 гривн, з яких заборгованість за основним боргом - 190 500 гривні, згідно п.5.2.1 и 5.3 даного договору позики пеня за прострочення боргу у сумі 457 200 гривень, сума індексу інфляції за вказаний період 15 552,23 гривень.
Позивач повністю виконав свої забовязання за даними договорами позики, надавши відповідачу у борг грошові кошти, проте відповідач, у встановлені строки та на цей час, борг не повернув.
Позивач ОСОБА_1та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштове повідомлення про вручення судової повістки. За згодою сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними та достатніми для розгляду.
Свідок ОСОБА_4Г.в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що дійсно в його присутності були укладені договра позики та передані кошти.
Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно матеріалів, наданих суду позивачем, між сторонами 17.08.2016 року було укладено два договори позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу позику: грошові кошти, у розмірі 168 000 гривень (а.с.7) та грошові кошти у розмірі 190 500 гривень (а.с.9), з нарахуванням пені у розмірі 1% за кожен день прострочення боргу від несплаченої суми.
На підтвердження укладення договорів позики відповідач ОСОБА_3 17.08.2016 року надав позивачу боргові розписки про отримання коштів (а.с.8,10).
Отже, позивач свої зобов'язання за договороми позики виконав та передав відповідач грошові кошти.
З змісту розписок від 17.08.2016 року вбачається, що відповідач зобов`язався повернути борг до 30. 12.2016 року, проте до теперішнього часу відповідач борг не повернув.
Будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов'язань, згідно умов договору, та які передбачені ст.545 ЦК України, матеріали справи не містять.
Розписки від 17.08.2016 з переліком суттєвих умов договору суд вважає як таку, що засвідчує виконання сторонами вимог закону щодо укладення договору позики у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родових ознаками. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором.
Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором між фізичними особами.
Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником.
Відповідно статті 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання зобов'язання з порушенням умов, визначених його змістом, тобто - неналежне виконання зобов'язання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, докази, представлені представником позивача - щодо підтвердження наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, та, за відсутності заперечень відповідача по суті позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розрахунок заборгованності не оскаржений.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 8000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4,7, 81, 84, 88, 208, 212, 213, 215, 221,223,224,225 ЦПК України, ст.ст .526, 625, 629, 1046 - 1049 ЦК України
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 загальну суму боргу за договором позики в розмірі 1246167,59 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 8000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Одеської області в 10-ти денний строк з дня його проголошення, або в такий же термін з дня отримання в разі проголошення вступної та резолютивної частини, або коли особи не були при проголошенні рішення.
Суддя А. І. Панчук