Справа № 529/452/16-ц
У Х В А Л А

15 листопада 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Гвоздика А. Є

при секретарі Цихоцькій Л. М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

та представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Диканька заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Диканського районного суду від 29 серпня 2016 року по цивільній справі ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики , -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Диканського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, який відповідно до рішення від 29. 08. 2016 року було задоволено її позовні вимоги.

01. 11. 2017 року судом була отримана заява відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по справі разом із заявою про поновлення строку на оскарження заочного рішення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 разом зі своїм представником вимоги викладені у заяві про перегляд заочного рішення Диканського районного суду Полтавської області від 29.08.2016 року підтримали повністю та просили їх задоволити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заперечення на заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 29 серпня 2016 року, надіслані ним до суду, в яких вказав, що вказана заява ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки рішення Диканського районного суду від 29. 08. 2016 року виносилося судом в загальному порядку і за відсутності відповідача, який неодноразово належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 208, 209, 212-215 Глави 7 ЦПК України.

Представник третьої особи - Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надіслав лист в якому вказав, що на виконанні у відділу ДВС перебуває виконавчий лист № 529/452/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості на загальну суму 1 908 000 грн. по якому проводяться відповідні примусові дії по стягненню вказаної суми боргу. Також, представник в цій заяві просив розгляд заяви провести у його відсутність.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_3М, її представника, пояснення представника позивача ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні було встановлено, що до Диканського районного суду у квітні 2016 року, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася гр. ОСОБА_5 та просила суд задоволити її позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_6 боргу за договором позики.

З метою вирішення даного цивільного спору, суд неодноразово викликав до суду відповідача по справі, шляхом направлення повісток за місцем реєстрації останньої та до Чапаєвської сільської ради Диканського району де зареєстрована відповідач по справі, як це передбачає ч.3 ст. 76 ЦПК України (а. с. № № 109-110, 116, 117 та 119).

Не зважаючи на прийняті судом міри, щодо забезпечення явки відповідача на розгляд справи, відповідач ОСОБА_6 повторно на розгляд справи не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, тому розгляд справи був проведений з винесенням рішення, 29 серпня 2016 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів, в загальному порядку.

При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача та її представника, що винесене судом рішення від 29 серпня 2016 року є заочним, бо будь-яких ухвал з цього питання, як це вимагає ст. 225 ЦПК України, судом не постановлялося і позивачем по справі клопотання про вирішення справи шляхом проведення заочного її розгляду суду не заявлялося.

Рішення суду, по справі, було прийнято згідно ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі належних та допустимих доказів, які бралися судом до уваги у звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_6, а тому ці дії не підпадають під вимоги ст. 224-233, Глави 8 ЦПК України.

Суд вважає, що за вказаних вище обставин, слід відмовити відповідачу ОСОБА_6 в задоволенні її заяви про перегляд заочного рішення Диканського районного суду від 29 серпня 2016 року за безпідставністю та розяснти їй, що вона має право оскаржити дане рішення Диканського районного до Апеляційного суду Полтавської області в загальному порядку, визначеному ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", ст. ст. 10, 60, 61, 208, 209, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Диканського районного суду від 29 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, залишити без задоволення.

Роз'яснти ОСОБА_3, що вона має право оскаржити рішення Диканського районного суду від 29 серпня 2016 року до Апеляційного суду Полтавської області в загальному порядку визначеному ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: