Справа № 367/2607/17
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

21 листопада 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

при секретарі Коваленко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що 28 січня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, від даного шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На протязі спільного проживання з чоловіком, вже більше як двадцять років їх шлюбні відносини з відповідачем були дуже поганими та не складалися, а з кожним роком тільки погіршувалися, вона неодноразово намагалася покращити їх з відповідачем спільне проживання, але усі її спроби налагодити їх стосунки були марні. У 1998 році вони навіть намагалися розлучитися, вже дуже довгий час вона не знаходить порозуміння з відповідачем і їх стосунки вже давно не мають нічого спільного із шлюбом. Причиною тому - різні уявлення про нормальні сімейні стосунки і постійне зловживання відповідачем спиртними напоями. Між ними повністю відсутнє взаємопорозуміння, з причин постійного пияцтва відповідача у них часто виникають сварки та конфлікти на побутовому ґрунті, все це дуже ускладнює їх взаємовідносини та подальше спільне проживання з відповідачем стало для неї просто неможливим. Свідками аморальної поведінки відповідача стають діти, що дуже негативно впливає на її психічне та навіть її фізичне здоров»я.

Позивачка вказує, що вони з відповідачем припинили їх сімейні стосунки і незважаючи на те, що він залишається проживати у одній квартирі з нею та дітьми, вони не спілкуються, не живуть разом як сім»я, не ведуть спільного господарства та не підтримують ніяких стосунків. Подальше спільне життя та збереження сім»ї є неможливим, а також суперечить її інтересам та уявленням про нормальні сімейні відносини. Діти залишаються проживати разом з нею. Спору про визначення місця проживання дітей не має. Питання про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними також немає. На примирення вона не погоджується, строк на примирення просить не надавати.

Позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй, ОСОБА_1 при розірванні шлюбу прізвище ОСОБА_1, стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі, а саме витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду у сумі 640,0 гривень.

Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує, після розлучення просить залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В зв'язку із цим суд, враховуючи письмову заяву позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.01.1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати.

Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення.

Враховуючи письмову заяву позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити позивачці прізвище ОСОБА_3.

Також суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати у сумі 640,0 гривень.

Керуючись ст. 104, 105, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6, 10, 15, 60, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28.01.1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 101 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640,0 гривень

Копію заочного рішення направити сторонам для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Пархоменко