АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1936/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: служба у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації, Черкаський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що він являється батьком двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Матірю дітей є ОСОБА_7. Відповідно до рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.09.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.01.2012 року ОСОБА_7 зобовязано усунути перешкоди у його спілкуванні з дітьми. Проте відповідач систематично порушує вищезазначене рішення суду щодо забезпечення безперешкодної участі позивача у вихованні дітей, чим порушує визначенні чинним законодавством права батька щодо прийняття участі у вихованні дітей, вказане проявляється у безпідставних заборонах проводити позивачу зустрічі з дітьми, спілкуватися та забирати їх до себе у визначений судом час без будь-яких обґрунтованих причин.

Крім того, ОСОБА_6 зазначає, що відповідач своїми діями спричинює дітям моральні та фізичні страждання, що підтверджується словами дітей та наявними на них численними забоями і крововиливами на їхньому тілі.

Після вказаних подій та з моменту, коли підтвердилось жорстоке поводження відповідача з дітьми, з початку січня 2017 року дочка та син проживають з позивачем в м. Черкаси. Діти висловлюють своє свідоме бажання та однозначну думку стосовно постійного проживання з батьком, а не зі своєю матірю, оскільки остання безпідставно проявляє до них агресивну поведінку, примушує до важкої праці по господарству, здійснює психологічний та фізичний тиск, залякує.

У звязку з наведеними обставинами, ОСОБА_6 просив суд визначити місце проживання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з їх батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального права, неповне зясування всіх обставин по справі, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено під час розгляду справи виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матірю, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_6

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З аналізу вказаних норм чинного законодавства встановлено перелік обставин, за наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір'ю або батьком та такими обставинами є: відсутність самостійного доходу; зловживання спиртними напоями або наркотичними речовинами; аморальна поведінка, яка може зашкодити розвиткові дитини.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, сторони являються батьками дітей: сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 7, 8).

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 15.09.2011 року шлюб між сторонами розірвано, змінено прізвище відповідача на дошлюбне - «Караван», з якою залишено проживати їх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.01.2012 року зобовязано ОСОБА_12 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_6 з дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_8, а також участі у їх вихованні (а.с. 13-14).

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 06.06.2017 року ОСОБА_6 зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом економічної діяльності оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (а.с. 15).

ОСОБА_6 являється власником земельної ділянки площею 0.1064 га та житлового будинку загальною площею 60.4 кв.м. за адресою вул. Київська, 1 в с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області, а також житлового будинку, загальною площею 48 кв.м. за адресою вул. Б. Хмельницького, 229 в с. Трушівці Чигиринського району Черкаської області, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (а.с. 26-27).

Фактично позивач зареєстрований та проживає з 15 листопада 2000 року за адресою: м. Черкаси, вул. 14 Грудня, 35 та характеризується за місцем проживання позитивно. За вказаною адресою він проживає з сімєю: мамою ОСОБА_13, батьком ОСОБА_14 і двома дітьми: донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Довідкою-характеристикою, яка видана Комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Хімселище» (а.с. 30).

Відповідно до ОСОБА_5 обстеження умов проживання № 78 від 03 серпня 2017 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради ОСОБА_15, умови проживання в будинку, у якому проживає позивач за адресою: вул. 14 Грудня, 35 м. Черкаси задовільні, для виховання і розвитку дітей створені всі належні умови, у них у кожного окрема кімната (а.с. 109-110).

Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Замятницької сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 07.08.2017 року №144, відповідач ОСОБА_16 має позитивну характеристику, веде здоровий спосіб життя, трудолюбива, активна, утримує велике підсобне господарство, обробляє присадибну земельну ділянку, шкідливих звичок не має. В 2015 році обрана депутатом Замятницької сільської ради. Діти зареєстровані біля матері за адресою вул. Хутір, 61 в с. Замятниця, але ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з січня 2017 року перебувають у свого батька, який мешкає у м. Черкаси. ОСОБА_7 належним чином виконує батьківський обовязок, забезпечує виховання дітей, дбає про їх добробут, діти нагодовані, забезпечені одягом. Двоє менших дітей в дитсадок не ходять, мама перебуває по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 144).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.03.2016 року та інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно від 22.03.2016 року, у приватній власності ОСОБА_7 є житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Замятниця, вул. Хутір, 61 у якому вона зареєстрована та проживає разом зі своїми дітьми: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 141-142, 143, 145).

Згідно акту обстеження умов проживання від 21.07.2017 року, затвердженого начальником служби у справах дітей Чигиринської райдержадміністрації Черкаської області ОСОБА_19, умови проживання в будинку, у якому проживає відповідач задовільні. ОСОБА_20 виховання та розвитку дітей створені необхідні умови. ОСОБА_20 та ОСОБА_9 є дві окремі кімнати (а.с. 165).

Зі змісту Характеристики наданої учениці ІНФОРМАЦІЯ_6, що мама ОСОБА_7, відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, підтримує постійний зв'язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори та шкільні заходи, намагається допомагати доньці у навчанні та цікавиться її шкільним життям. Батько, ОСОБА_6, проживає окремо, навчальним процесом доньки ніколи не цікавився, навіть у телефонному режимі. Батьківські збори та шкільні заходи не відвідував (а.с. 159).

Як встановлено судом першої інстанції, на даний час відповідач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, заробляє на життя веденням домашнього господарства, має присадибну земельну ділянку та худобу.

З наданих сторонами доказів вбачається, що житлові умови та рівень матеріального забезпечення як батька дитини, так і матері є задовільним та достатнім для забезпечення достатніх умов проживання і утримання малолітніх доньки та сина, обоє з батьків батьківські обовязки виконують, прагнуть виховувати дітей та піклуватися про них.

Частинами 4, 5, 6 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Чигиринської районної державної адміністрації від 08.08.2017 року № 684/01-01-30, визнано за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, разом з їх матірю ОСОБА_7

При цьому при розгляді комісією питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей були досліджені та враховані заяви малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_8, щодо їх бажання проживати разом з батьком (т. 1 а.с. 150-153).

Так, колегія суддів, дослідивши висновок органу опіки та піклування, з ним не погоджується з наступних підстав.

Як видно з протоколу №11 засідання комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини від 07 серпня 2017 року, при голосуванні за доцільність визначити місце проживання малолітніх дітей з їх матірю ОСОБА_7 у членів комісії виникли певні розбіжності у поглядах, а саме: з 9 членів комісії «за» проголосували 5 осіб, проти 3 особи, утрималось 1 особа (т. 1 а.с.154-157).

При цьому комісією досліджувалось питання особистої прихильності дітей до кожного з батьків, а саме те, що ОСОБА_8 і ОСОБА_6 виявили бажання проживати разом з батьком, однак приймаючи рішення всупереч бажанням дітей, орган опіки та піклування жодних доводів не навів, не наведено також міркувань в чому полягає захист інтересів дітей та доцільність визначення їх проживання з матірю.

Судова палата, дослідивши в сукупності подані сторонами докази та виходячи із необхідності захисту прав та інтересів малолітніх дітей, а також ухвалення рішення, яке б якнайкраще сприяло моральному, духовному та фізичному розвитку дітей, приходить до висновку про доцільність їх проживання з батьком ОСОБА_6, при цьому керується наступним.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Пункт 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ою сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (якам ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) гарантує, що дитина не розлучається з батьками всупереч їх бажанню; під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору (пункт 2).

Відповідно до положень статті 12 цієї Конвенції держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що її стосується, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Стаття 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (Страсбург, 25 січня 1996 року) зобовязує суд надати можливість дитині висловити свою думку при вирішенні питань, які її стосуються, і приділяти цій думці належну увагу.

Згідно з положеннями частини другої та третьої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, а якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року «Савіни проти України». У пункті 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей.

З огляду на викладені норми національного та міжнародного законодавства, суд має приділяти значну увагу думці дітей при вирішенні вказаної категорії справ.

Малолітні ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, 10.09.2004 року в судовому засіданні в суді першої інстанції категорично відмовились від проживання з матірю та висловили бажання проживати саме з батьком, що вказує на прихильність дітей до позивача.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

За змістом ст.ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обовязки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватись усупереч інтересам дитини.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, з 07.01.2017 року малолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживають разом з батьком, дідусем та бабусею за адресою: м. Черкаси, вул. 14 Грудня, 35.

Таким чином майже цілий рік діти проживають разом з батьком та не виявляють бажання повертатися до матері.

Крім того, судова колегія вважає, що при розгляді справи необхідно враховувати факти, що свідчать, що діти прижились у новому середовищі, а саме: відвідування ними шкільного закладу в м. Черкаси, відвідування ними басейну, здійснення за ними належного медичного догляду.

Наразі діти навчаються в Черкаській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №10 Черкаської міської ради та обслуговуються в Дитячій міській поліклініці № 3, що підтверджується довідками КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня Черкаської міської ради» дитяча поліклініка №3 від 15 листопада 2017 року.

Як вбачається з характеристики ОСОБА_8 виданої Черкаською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №10 Черкаської міської ради, вдома створені належні умови для навчання та виховання дитини. Батько приділяє належну увагу вихованню доньки і користується у неї беззаперечним авторитетом, бере активну участь у шкільних та позашкільних справах ОСОБА_8, постійно активно працює зі школою. Мати, в свою чергу, жодного разу до школи не зявлялася.

Щодо характеристики ОСОБА_9, виданою вищезазначеним освітнім закладом, на даний час вихованням учня займаються батько, бабуся та дідусь, які постійно відвідують школу, контактують з вчителями. За період навчання у закладі мати хлопця на контакт не виходила, до школи не зявляється.

Відповідно до медичного огляду та обстеження МРТ головного мозку від 17.05.2017 року у ОСОБА_9 встановлена наявність «Ретроцеребральної кісти головного мозку», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2143 від 22.05.2017 року. В звязку з чим рекомендовано: консультації та постійні нагляд неврологом, дитячим лікарем ендокринологом, заняття з психологом, а також консультації та обстеження в дитячого психіатра (т. 1 а.с. 28).

Медичні дослідження та обстеження дітей при проживанні їх з матірю належним чином не проводились, що підтверджує неналежне ставлення останньої до здоровя дітей та вчасного діагностування в них захворювання.

Крім того, судова колегія враховує той факт, що ОСОБА_6 піклуючись про психологічний та емоційний стан дітей, уклав з Черкаським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді договір про здійснення соціального супроводу №7 від 19 січня 2017 року, у відповідності до якого Центр проводить консультації, бесіди щодо визначення, оптимізації психоемоційного стану, надає допомогу в зміцненні родинних та суспільно-корисних звязків, мобілізує власні ресурси сімї для вирішення проблем надалі та сприяє забезпечення юридичного консультування (т.1 а.с. 33).

Щодо посилань позивача на жорстоке поводження відповідача з дітьми, колегія суддів вважає їх такими, що не доведені належними доказами, які б достовірно свідчили про вчинення нею насильства над дітьми. При цьому наявність порушеного кримінального провадження по факту отримання тілесних ушкоджень малолітньою ОСОБА_8, не є обставиною, яка доводить вину ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення, а тому вказані доводи судом не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не врахував інтереси дітей на комфортне проживання та сталі звязки в конкретному середовищі, установлений розпорядок дня, який склався у дітей, відповідні звички та відповідний спосіб життя, та прихильність дітей саме до батька.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_6.

Визначити місце проживання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9 та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10, з їх батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий :

Судді :