АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1033/17Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Легедзене» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_6 предявила позов до ТОВ «Агрофірма «Легедзене» про витребуванняч земельної ділянки з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить земельні ділянки розмірами 4.40 га сільськогосподарського призначення, розташовані в адміністративних межах Легедзенської сільської ради Тальнівського району. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

03 серпня 2011 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофірма «Легедзене» було укладено договір оренди землі № 42. Договір укладено строк на 5 років. Окрім договору оренди землі, також було складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 03.08.2011 року.

З серпня 2011 року відповідач приступив до використання земельних ділянок позивачки. Не маючи наміру продовжувати договірні стосунки з відповідачем на 2017 рік позивачка заявою повідомила авідповідача про це, аргументувавши свої рішення виділенням земельної ділянки для самостійного обробітку. Листи - заяви позивачки, направлені на адресу відповідача, залишились без письмової відповіді. Адміністрація усно повідомила, що вважає, що строк дії договорів закінчується в кінці 2017 року, так як 5-ти річний строк оренди, на думку адміністрації, слід вважати з моменту реєстрації договору в Державному земельному кадастрі - 2 серпня 2012 року, а тому позивачка звернулись з даним позовом до суду.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 березня 2017 року позов ОСОБА_6 до ТОВ «Агрофірма «Легедзене» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 ОСОБА_7 просить рішення суду скасувати, як незаконне, необґрунтоване висновки суду не відповідають обставинам справи, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 03 серпня 2011 року між сторонами було укладено договір оренди земельно ділянки № 42 , відповідно умов якого ОСОБА_6 передала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 4.40 га, яка знаходиться в адміністративних межах Легедзинської сільської ради Тальнівського району, а ТОВ «Агрофірма «Легедзене» прийняло зазначену земельну ділянку в оренду.

Відповідно до ОСОБА_2 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку , укладений договір було зареєстровано у відділ Держкомзему у Тальнівському районі 02 серпня 2012 року за № 05619.

Відповідно до п. 8 вказаного договору , договір укладено строком на 5 років.

Згідно п. 41 договору , даний договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України ( далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Договір оренди землі укладається в письмовій формі, однією з істотних умов договору є строк дії договору. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено ( ст.ст.14, 17, 19, 31 Закону України «Про оренду землі», чинного на час укладення договору).

За змістом статей 18, 20 цього Закону ( у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є момент у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір ( як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії спірного договору не закінчився, він є чинним, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про витребування землі (Правова позиція Верховного Суду України у справі №6-2777цс16 від 18.01.2017 року)

Тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що дія договору набрала чинність в день державної реєстрації, а саме 02 серпня 2012 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що договір набрав чинності з дня його підписання є помилковим.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 15 березня 2017 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :