Єдиний унікальний номер 725/3400/17
Номер провадження 2/725/708/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Галичанський О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон», Рівненського міського відділу поліції ГУНП України в Рівненській області, третя особа Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з майна та визнання права власності на транспортний засіб, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив визнати за ним право власності на автобус «ЕТАЛОН» А-079.54, білого кольору, 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2; скасувати арешт на вказаний транспортний засіб, накладений ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14.12.2016 року у справі №569/16544/16-к ; стягнути з ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на підставі укладеного між ним та ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» договору лізину від 30.12.2014 року з подальшими змінами та доповненнями, у звязку із сплатою усіх лізингових платежів, а також на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, він набув право власності на автобус «ЕТАЛОН» А-079.54, білого кольору, 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, номер кузов Y6PA07954EP012052, проте реалізувати свої права власника та зареєструвати у встановленому законом порядку право власності він немає можливості у звязку з існуванням обтяження на вказане майно.

Зазначав, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14.12.2016 року накладено арешт на рухоме майно ТзОВ «Лізингова компанія «Еталон» в тому числі на вище вказаний автобус.

У відповідності до вимог ч. 1,ч. 4 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першої ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, серед яких зокрема визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення. Крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до розяснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, з матеріалів заяви вбачається, що арешт накладений на спірний транспортний засіб ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 14.12.2016 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000230 від 15.01.2015 року за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 361-2 КК України.

З системного аналізу вище вказаних норм законодавства вбачається, що порядок зняття арешту на майно, який був застосований в якості заходів забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування вирішується шляхом подання відповідного клопотання до слідчого судді, а у разі перебування такого кримінального провадження на розгляді у суді - до відповідного суду.

За таких обставин, законом встановлений інший порядок вирішення питання захисту порушених майнових прав у разі накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування кримінального провадження.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що листом від 12.06.2017 року №2683, ТзОВ «Еталон» повідомило позивача про визнання вказаним товариством права власності ОСОБА_1 на спірний автомобіль та сплату ним усіх лізингових платежів, проте перереєстрація прав власника транспортного засобу не може бути здійснена у звязку з існуючим обтяженням, а саме накладеним ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області арешту на вказане рухоме майно.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на автобус «ЕТАЛОН» А-079.54, білого кольору, 2014 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 безпосередньо повязана та є похідною з вимозі про скасування арешту на вказане майно.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон», Рівненського міського відділу поліції ГУНП України в Рівненській області, третя особа Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з майна та визнання права власності на транспортний засіб слід відмовити, оскільки законом передбачений інший спосіб захисту прав позивача.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.. 55 Конституції України, ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 122, 208-210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон», Рівненського міського відділу поліції ГУНП України в Рівненській області, третя особа Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з майна та визнання права власності на транспортний засіб.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський