Провадження №4с/760/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Д.А.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження №49996198 з виконання виконавчого листа №2-1776/14 від 01.04.2014 року, виданого Соломянським районним судом м. Києва на виконання рішення від 19.03.2014 року у справі №760/1096/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 3 414 810,00 грн.

Зазначає, що про існування зведеного виконавчого провадження він дізнався 21.11.2016 року від особи, яка орендує належне йому нежитлове приміщення АДРЕСА_1, оскільки жодних документів від відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ в м. Києві щодо відкриття та здійснення виконавчих дій скаржник не отримував.

21.11.2016 року скаржник подав до Управління ДВС ГУЮ в м. Києві клопотання про ознайомлення з матеріалами зазначеного виконавчого провадження.

23.11.2016 року скаржник ознайомився з матеріалами даного виконавчого провадження, з яких йому стало відомо про наявність постанови про опис та арешт майна боржника від 03.11.2016 року.

Зазначає, що неправомірність дій державного виконавця полягає в тому, що в постанові про опис та арешт майна боржника зазначено про накладення арешту на нежитлові приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 103,10 кв.м., однак дане приміщення належить на праві спільної власності скаржнику та ОСОБА_5

Також, посилається на те, всупереч п.2 ч.5 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, головним державним виконавцем у постанові не вказано відомостей про кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення, інформація про підсобні приміщення та споруди.

На підставі викладеного просив скаргу задовольнити.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримала з наведених в ній підстав та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6.в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення, в яких просив проводити розгляд справи без його участі та просив визнати постанову про опис та арешт майна боржника від 03.11.2016 року незаконною та необґрунтованою в частині передачі арештованого майна на відповідальне зберігання ОСОБА_6, оскільки вважає, що дана особа не є стягувачем за жодним виконавчим провадженням, об'єднаним у зведене виконавче провадження №49996198.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення скарги заперечувала.

Вислухавши думку представника скаржника, представника заінтересованої особи, врахувавши письмові пояснення стягувача ОСОБА_3, дослідивши матеріали виконавчого провадження та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувають виконавчі листи Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2013 року по справі №753/15031/13 та виконавчий лист Солом'янського районного суду м. Києва від 01.04.2014 року по справі №2-1776/14 на підставі яких існує зведене виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 3 037 340,00 грн., трьох відсотків річних - 35199,86 грн. та судових витрат - 3441,00 грн. та по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 3414 810,00 грн.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зазначених цим Законом.

Відповідно до цього ж Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках передбачених законом.

Згідно ч.ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 19.01.2016 року головним державним виконавцем відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в м. Києві Маховою Д.А. на виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №49843492) з наданням боржнику терміну для самостійного виконання до 26.01.2016 року.

Копію вказаної постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.

19.01.2016 року головним державним виконавцем відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в м. Києві Маховою Д.А. на виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №49839202) з наданням боржнику терміну для самостійного виконання до 26.01.2016 року.

Копію вказаної постанови також було надіслано сторонам виконавчого провадження.

29.01.2016 року головним державним виконавцем відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в м. Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Копія зазначеної постанови була направлена сторонам.

Відповідно до фотокопій конвертів з відправленнями головного державного виконавця відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в м. Києві Махової Д.А. на адресу боржника ОСОБА_1 всі конверти повертались з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Скаржник вважає, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в м. Києві Маховою Д.А. його не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження.

Однак, суд не погоджується з даними висновками скаржника, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на неодноразові виклики державним виконавцем боржника, останній не отримував листи, та вони, як і зазначалось, повертались з позначкою «за закінченням строку зберігання».

Крім того, скаржник посилається на неправомірність дій державного виконавця Махової Д.А., у зв'язку з тим, що під час проведення опису майна боржника, останньою було арештовано та описано нежитлове приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 103,10 кв.м., однак дане приміщення належить на праві спільної власності боржник та ОСОБА_5

Суд також не погоджується з даним твердженням скаржника, оскільки при дослідженні матеріалів виконавчого провадження вбачається, що арешт було накладено на 1/2 частину зазначеного приміщення, що підтверджується постановою про опис та арешт майна боржника (а.с. 24), направленої на його адресу.

Слід зазначити, що даний лист боржником був отриманий.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець - здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 59-60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, усі дії головного державного виконавця відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в м. Києві Маховою Д.А. були вчиненні відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови та порядок виконання рішень, ухвал судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі і боржники. Вони мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведені виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії ( бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими цим Законом.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, твердження скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця є необґрунтованими, останнім при винесенні постанови про опис та арешт майна боржника, дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», статтями 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя