Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 333/721/17Головуючий у 1-й інстанції Круглікова А.В.
Пр. № 22-ц/778/1650/17Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Нєдєльської Ольги Григорівни на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа: головний державний виконавець Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльська Ольга Григорівна, заінтересована особа: ОСОБА_4 на дії та бездіяльність державного виконавця

ВСТАНОВИЛА:

13.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просив:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. у виконавчому провадженні ВП №52876836, відкритому за виконавчим листом №333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя, які полягають у наступному :

в порушенні передбаченого ст. 28 ч 1 абз. З Закону України „Про виконавче провадження" строку при направлення боржнику ОСОБА_3 постанов від 30.12.2016 р. про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на причіп ЗАЗ 8101 „Степок", ДНЗ НОМЕР_1;

в накладенні арешту та оголошенні заборони на відчуження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на причіп ЗАЗ 8101 „Степок", ДНЗ НОМЕР_1, належні ОСОБА_3, всупереч приписам ст. 48 ч 6, ст. 56 ч 3 Закону України „Про виконавче провадження "- із зверненням стягнення на майно, вартість якого майже в 4 тисячі разів перевищує заявлену до стягнення суму ;

в накладенні арешту та оголошенні заборони на відчуження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на причіп ЗАЗ 8101 „Степок", ДНЗ НОМЕР_1, належні ОСОБА_3, на єдине житло боржника ОСОБА_3, всупереч приписам ст. 48 ч 7 Закону України „Про виконавче провадження "- за якою заборонено звертати стягнення на єдине житло боржника при сумі боргу, яка не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати;

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. у виконавчому провадженні ВП №52876836, відкритому за виконавчим ійстом №333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя, яка полягає у наступному :

в невиконанні вимог ст. 28 ч 1 Закону України „Про виконавче провадження" щодо направлення боржнику ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження на другий робочий день після її прийняття;

в незастосуванні приписів ст. 68 ч 2 Закону України „Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення па доходи боржника ОСОБА_3 без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника для погашення боргу в розмірі 497,20 гри;

в невиконанні вимог ст. 48 ч 2, ч 5 Закону України „Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення на кошти ОСОБА_3 у національній та іноземній валютах для погашення боргу в розмірі 497,20 грн.;

- визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. у виконавчому провадженні ВП №52876836, відкритому за виконавчим листом №333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя, а саме :

постанову від 30.12.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованої на ім'я ОСОБА_3;

постанову від 30.12.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження щодо причепу ЗАЗ 8101 „Степок", ДНЗ НОМЕР_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_3;

- зобов'язати головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльську О.Г. вчинити у виконавчому провадженні ВП № 52876836, відкритому за виконавчим листом №333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя, всі належні дії для зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 та з причепу ЗАЗ 8101 „Степок", ДНЗ НОМЕР_1, зареєстрованих на ім'я ОСОБА_3;

- зобов'язати головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльську О.Г. надати суду для огляду документи виконавчого провадження ВП №52876836, відкритого за виконавчим листом №333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що за змістом вимог ст. 28 ч. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» при направленні боржнику постанов від 30.12.2016 р. про накладення арешту та оголошення заборони відчуження на квартиру та на причіп, а також постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, вказує на порушення державним виконавцем приписів ст.ст. 48, 56 вказаного Закону, а саме: накладення арешту та оголошення заборони відчуження на квартиру та на причіп із зверненням стягнення на майно, вартість якого майже в 4 рази перевищує заявлену до стягнення суму, а також накладення арешту на єдине житло боржника при сумі боргу, яка не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати. Також, скаржник вказував на незастосування державним виконавцем приписів ст. 68 ч. 2 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення на доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника для погашення боргу в розмірі 497,20 грн.; невиконання вимог ч. ст. 48 ч. 2, 5 наведеного Закону щодо звернення стягнення на кошти боржника у національній та іноземній валютах для погашення боргу в розмірі 497,20 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2017 року (а.с. 48-51) скарга ОСОБА_3 задоволена частково.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. у виконавчому провадженні № 52876836, відкритому за виконавчим листом № 333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя, а саме:

- в порушенні передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» строку при направленні боржнику - ОСОБА_3 постанов від 30.12.2016 р. про накладення арешту на оголошення заборони відчуження майна: квартири АДРЕСА_1; причепу ЗАЗ 8101 СТЕПОК, ДНЗ НОМЕР_1;

- в накладенні арешту та оголошенні заборони на відчуження на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, в супереч приписам ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. у виконавчому провадженні № 52876836, відкритому за виконавчим листом № 333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя в частині невиконання вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення боржнику ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження на другий робочий день після її прийняття.

Визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. від 30.12.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження щодо квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльську О.Г. вчинити всі належні дії у виконавчому провадженні №52876836, відкритому за виконавчим листом № 333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя для зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із зазначеною ухвалою суду першої інстанції погодились, останню в апеляційному порядку не оскаржували.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції фактично в частині задоволення вимог боржника ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, державний виконавець Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльська О.Г. у своїй апеляційній скарзі (а.с. 56-61) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги у виконавчому провадженні № 52876836 відмовити.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області (а.с. 83) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.85).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 25 травня 2017 року, був розпочатий апеляційним судом за відсутністю державного виконавця Нєдєльської О.Г. та боржника ОСОБА_3 за присутністю стягувача ОСОБА_4, однак у подальшому був відкладений апеляційним судом (а.с. 100-101), осільки було встановлено, що стягувач ОСОБА_4 копії апеляційної скарги не отримував (а.с. 84).

У період з 12 червня 2017 року по 30 червня 2017 року включно суддя-доповідач Гончар М.С. перебувала у відпустці (а.с. 106).

У судове засідання 03 серпня 2017 року повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с.103, 107) боржник ОСОБА_3 та стягувач ОСОБА_4 не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажними причини неявки боржника ОСОБА_3 та стягувача ОСОБА_4 у дане судове засідання та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю державного виконавця Нєдєльської О.Г. (а.с.108).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення державного виконавця Нєдєльської О.Г., яка у тому числі на запитання колегії суддів апеляційного суду підтвердила, що предметом апеляційного оскарження з її боку у цій справі є ухвала суду першої інстанції лише в частині задоволення вимог боржника ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга старшого державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи частково скаргу боржника ОСОБА_3 у цій справі, керувався ст. ст. 210, 386-388 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності вимог скарги в частині її задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції в оскаржуємій частині - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Суд першої інстанції при вирішенні цієї справи в частині часткового задоволення скарги ОСОБА_3 правильно виходив із заступного.

Ст. 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

П. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом ч. 3 ст. 26 вказаного Закону, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що на підставі заяви стягувача - ОСОБА_4 від 11.11.2016 р. (а.с. 40) старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльською О.Г. 14.11.2016 р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за № 52876836 (а.с. 20) за виконавчим листом № 333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя (а.с. 41). У суді першої інстанції державний виконавець пояснювала, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження за № 52876836 була направлена останньою у відповідності до приписів ч. 4 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» на електронну адресу боржника, яка була зазначена стягувачем у заяві від 11.11.2016 р. про відкриття виконавчого провадження, а саме на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

ОСОБА_3 у суді першої інстанції заперечував проти наявності у нього наведеної вище електронної адреси та зазначав, що жодної постанови про відкриття виконавчого провадження за електронною адресою він не отримував.

Ч. 4 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою. На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами (ч. 4). Враховуючи, що виконавчий лист Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2016 р. у справі № 333/7470/15-ц не містить адреси електронної пошти боржника, а державним виконавцем не надано доказів належності зазначеної стягувачем електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1 саме боржнику у спірному виконавчому провадженні та доказів на підтвердження одержання адресатом - ОСОБА_3 за вказаною електронною адресою постанови про відкриття виконавчого провадження № 52876836, судом першої інстанції було правильно не прийнято до уваги у цій справі недоведені доводи державного виконавця, з посиланням на ч. 4 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», щодо належного повідомлення боржника про відкриття вказаного виконавчого провадження.

Крім того, суд першої інстанції правильно виходив із того, що заява стягувача про примусове виконання рішення від 11.11.2016 р., яка подана у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», не є письмовою заявою учасника виконавчого провадження про направлення документів виконавчого провадження адресатам електронною поштою в розумінні норм ч. 4 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як свідчить копія поштового конверту та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу, постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2016 р. № 52876836 була направлена державним виконавцем на адресу боржника - 07.12.2016 р. (а.с. 42-44), тобто з порушенням строку встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції правильно вважав обґрунтованою та такою, що підлягала задоволенню у цій справі, вимогу заявника про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. у виконавчому провадженні №52876836, відкритому за виконавчим листом № 333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя в частині невиконання вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо направлення боржнику ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження на другий робочий день після її прийняття.

Також судом першої інстанції було правильно встановлено, що 30.12.2016 року головним державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадження № 52876836 (а.с. 25-26).

Вказаними вище постановами головним державним виконавцем було накладено арешт на майно та заборону на його відчуження, а саме на: квартиру АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_3 (а.с.27), та на «ЗАЗ 8101 СТЕПОК, ДНЗ НОМЕР_1» (а.с.28).

Також судом першої інстанції було правильно встановлено, що наведені вище постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадження № 52876836 також в порушення вимог ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» були направлені державним виконавцем на адресу боржника лише - 02.02.2017 р., що підтверджується відбитком штампу на поштовому конверті та випискою за результатами пошуку відстеження пересилання поштових відправлень.

Доказів протилежного матеріали скарги не містять та державним виконавцем суду першої інстанції у матеріали цієї справи не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно вважав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця в порушенні передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» строку при направленні боржнику - ОСОБА_3 постанов від 30.12.2016 р. про накладення арешту на оголошення заборони відчуження майна: квартири АДРЕСА_1; причепу ЗАЗ 8101 СТЕПОК, ДНЗ НОМЕР_1.

Згідно із ч. 6 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Ч. 3 ст. 56 наведеного вище Закону передбачено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Із змісту постанов від 30.12.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадження № 52876836 слідує, що арешт майна та оголошення заборони на його відчуження були накладені державним виконавцем лише в межах суми боргу, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 48, ч. 3 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак, відповідно до ч. 7 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Як свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яка сформована головним державним виконацем Нєдєльською О.Г. (а.с.27), боржнику у виконавчому провадженні №52876837 - ОСОБА_3 на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 загальною площею 66,96 кв.м.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що доказів на підтвердження наявності у боржника іншого житла матеріали виконавчого провадження не містять.

При вищевикладених обставинах, враховуючи, що сума, яка підлягає стягненню за виконавчим провадженням № 52876836 складає 497,20 грн. та не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, то дії головного державного виконавця щодо накладення арешту та оголошення заборони на відчуження єдиного житла боржника - квартири АДРЕСА_1 суд першої інстанції правильно визнав неправомірними і такими, що порушують норми ч. 7 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», та задовольнив скаргу ОСОБА_3 щодо заявлених вимог в цій частині.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції правильно визнав обґрунтованими та задовольнив вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця від 30.12.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження щодо квартири АДРЕСА_1, а також в частині зобов'язання головного державного виконавця вчинити всі належні дії у виконавчому провадженні № 52876836 для зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали в оскаржуємій частині у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язок своєчасного направлення, у тому числі боржникові, копій постанов про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту покладний саме на державного виконавця.

Дійсно, державний виконавець має накладати арешт на майно боржника, як один із заходів щодо примусового виконання рішення суду (ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження).

Однак, арешт майна боржника є складовою звернення стягнення на майно боржника (ст. 48 ч. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Тому, суд першої інстанції правильно вважав, що при накладенні арешту, навіть, лише в межах суми боргу, на вищезазначену квартиру боржника за адресою: АДРЕСА_1, яка згідно з Інформаційною довідкою із Державного реєстру прав на нерухоме майно, наявною у матеріалах виконавчого провадження, є єдиним належним боржникові ОСОБА_3 житлом, докази протилежного у матеріалах цієї справи та виконавчого провадження відсутні, при наявності у боржника ОСОБА_3 іншого майна, зокрема причепу ЗАЗ 8101 „Степок", ДНЗ НОМЕР_1 тощо, з метою примусового виконання рішення суду на суму 487,20 грн., що підлягає стягненню за виконавчим листом, і не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, державний виконавець порушив вимоги ч. 7 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження».

Тому, суд першої інстанції у цій справі правильно визнав незаконною та скасував постанову головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. від 30.12.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження щодо квартири АДРЕСА_1, а також зобов'язав головного державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльську О.Г. вчинити всі належні дії у виконавчому провадженні №52876836, відкритому за виконавчим листом № 333/7470/15-ц, виданим 04.11.2016 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя для зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

Оскільки, в силу вимог ст. 387 ч. 2 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця… усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права.

Крім того, як вбачається із наданої суду першої інстанції копії фіскального чека від 20.01.2017 року (а.с.31) сума боргу 497,20 грн. ОСОБА_3 ОСОБА_4 фактично вже сплачена.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в оскаржуємій частині або її зміни.

В решті ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалась та апеляційним судом не переглядалась.

У разі відмови апеляційним судом державному виконавцю Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Нєдєльській О.Г. у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок заявника ОСОБА_3 будь-яких понесених судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору (а.с.82) за подачу останньої до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Нєдєльської Ольги Григорівни відхилити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2017 року у цій справі в оскаржуємій частині залишити без змін.

В решті ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалась та апеляційним судом не переглядалась.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.