Справа №751/4692/17
Провадження №2/751/1263/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Деркача О.Г.
при секретарі Гармаш-Лящинська М.В.
за участю: позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
27.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 3 392 грн. 40 коп., що складається з основного боргу 3000 грн. 00 коп., 3% річних 66 грн. 00 коп. та інфляційних витрат 326 грн. 40 коп.; судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що позивач надав відповідачу в позику грошові кошти у розмірі 3 000 грн. Вказаний факт підтверджується розпискою від 12.10.2016 року. Відповідно до умов розписки, відповідач зобовязався повернути отримані кошти в строк до 01.11.2016 року, однак останній ці кошти не повернув. Вказує, що надсилав відповідачу письмову вимоги про повернення боргу. Тому, посилаючись на норми цивільного законодавства України, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 3 392 грн. 40 коп., що складається з основного боргу 3000 грн. 00 коп., 66 грн. 00 коп. - 3% річних за період з 02.11.2016 року по 27.07.2017 року та 326 грн. 40 коп. - інфляційних витрат за період з 02.11.2016 року по 27.07.2017 року; судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, з підстав, викладених в позові, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.19). Причини його неявки суду не відомі. Тому, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже, зі згоди позивача, вважає за можливе вирішити справу з постановленням заочного рішення.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики у формі розписки, відповідно до якого відповідач взяв у позивача в борг 3 000 грн. 00 коп., які зобовязався повернути в строк до 01.11.2016 року (а.с. 25).
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною другою ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що відповідач на момент розгляду справи в суді взяті в борг грошові кошти не повернув.
Таким чином, враховуючи викладені обставини справи, та той факт, що ОСОБА_1 направлялась письмова вимога на адресу ОСОБА_2 про повернення боргу (а.с. 6-7), проте на момент розгляду справи зобов»язання за борговою розпискою від 12.10.2016 року не виконані, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі та стягнення боргу в сумі 3000 грн. 00 коп.
Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача три проценти річних від простроченої суми, інфляційних витрат, то суд приходить до наступного висновку.
Так, судом встановлено, що відповідач на момент розгляду справи в суді взяті в борг грошові кошти не повернув.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За таких обставин та беручи до уваги наявний в матеріалах справи і неоспорений відповідачем, розрахунок вищезгаданих нарахувань (а.с.4), суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідача коштів, а саме: 66 грн. 00 коп. - 3% річних за період з 02.11.2016 року по 27.07.2017 року (дата звернення з позовною заявою) та 326 грн. 40 коп. - інфляційних витрат за період з 02.11.2016 року по 27.07.2017 року (дата звернення з позовною заявою), підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215, 218, 224 ЦПК України, ст. 625, ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047, ст. 1048 - 1050 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., 66 (шістдесят шість) грн. 00 коп. - 3% річних за період з 02.11.2016 року по 27.07.2017 року та 326 (триста двадцять шість) грн. 40 коп. - інфляційних витрат за період з 02.11.2016 року по 27.07.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.Г. Деркач