Пров. №2/766/905/17
17.07.2017 року, Херсонський міський суд Херсонської області
у складі головуючого судді Хайдарової І.О.,
секретар Щербань А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Рза Магсад огли, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-
Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі. Представником відповідача подавались письмові заперечення на позов, відповідно до яких зазначив, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 Рза Магсад огли застрахована у страховій компанії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», розмір страхового відшкодування складає 50 тис. грн. та 100 тис. грн. для відшкодування шкоди, завданої життю та здоровю третіх осіб. Вказав, що позивач повинен був звернутись до суду з позовом до страхової компанії із вимогою щодо перерахунку суми страхової виплати та відшкодування матеріальної шкоди.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім того, направив письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що страхова компанія виконала свої зобовязання за полісом цивільно-правової відповідальності.
В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.
За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.04.2015 року о 09 год. 17 хв. по вул. Паровозна відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 25.05.2015 року в справі про адміністративне правопорушення № 668/5687/15-п, ОСОБА_2 Рза Магсад огли визнано винним у вчиненні адміністративного правопопрушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_2 Рза Магсад огли у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «BMW», номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 та обставини даного ДТП, не потребують доведення.
Проте суд не може цілком погодитися з таким розрахунком та обємом виконаних робіт.
Тоді як, із акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 28.04.2015р. не вбачається, що передній бампер потрібує заміни, а тільки накладка переднього бампера.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1188 ЦК України, завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.
В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Разом з тим, щодо позовних вимог стосовно відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
Приписами ч.ч.3, 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Як роз'яснено в п.п.3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При цьому, згідно методичних рекомендацій «Про відшкодування моральної шкоди», наданих Міністерством юстиції України листом від 13.05.2004 року за №35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності щодо завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у сумі 1000 грн.
Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, підтверджені платіжними документами, а саме судовий збір в сумі 287,45 грн. Пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Рза Магсад огли, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 Рза Магсад огли на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 287 (двісті вісімдесят сім) грн. 45 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовими заявами відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК Українидо апеляційного суду Херсонської областіпротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК Українипісля закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СуддяОСОБА_3